# verses

text:
<t>Vakna upp, nordanvind!</t> <t>Kom, sunnanvind!</t> <t>Blås över min trädgård</t> <t>och låt dess sköna dofter spridas!</t> <t>Låt min älskade komma till sin trädgård</t> <t>och njuta av dess härliga frukter.</t>


text:
<pb/><t>Jag kommer till min trädgård,</t> <t>min syster och brud!</t> <t>Jag samlar min myrra och mina kryddor</t> <t>och äter min honungskaka och min honung.</t> <t>Jag dricker mitt vin och min mjölk.</t> <t>Ät, vänner, och drick!</t> <t>Berusa er av kärlek!</t>


text:
<t>Jag sov, men mitt hjärta var vaket.</t> <t>Hör, min älskade knackar på:</t> <t>”Öppna för mig,</t> <t>min syster, min älskade,</t> <t>min duva, min fulländade,</t> <t>för mitt hår är vått av dagg,</t> <t>mina lockar fuktiga av nattens droppar.”</t>


text:
<t>”Jag har klätt av mig.</t> <t>Ska jag klä på mig igen?</t> <t>Jag har tvättat mina fötter,</t> <t>ska jag då smutsa ner dem?”</t>


text:
<t>Jag reste mig upp för att släppa in min älskade.</t> <t>Mina händer droppade av myrra,</t> <t>från mina fingrar rann myrra</t> <t>över dörrhandtaget.</t>


text:
<t>Jag öppnade för min älskade,</t> <t>men han var borta, han hade gått.</t> <t>Jag blev utom mig.</t> <t>Jag letade efter honom,</t> <t>men kunde inte finna honom.</t> <t>Jag ropade på honom,</t> <t>men han svarade inte.</t>


text:
<t>Vakterna, som gick omkring i staden, fann mig.</t> <t>De slog mig och gjorde mig illa,</t> <t>och vakterna på muren slet av mig min sjal.</t>


text:
<t>Jag besvär er, Jerusalems döttrar:</t> <t>om ni hittar min älskade,</t> <t>så tala om för honom<f>[10]</f></t> <t>att jag är sjuk av kärlek.</t>


text:
<t>Vad är det hos din älskade som gör honom bättre än andra,</t> <t>du skönaste bland kvinnor?</t> <t>Vad är det hos din älskade som gör honom bättre än andra,</t> <t>eftersom du besvärjer oss så?</t>


text:
<t>Hans huvud är finaste guld,</t> <t>hans hår är korpsvart och vågigt likt dadelklasar<f>[12]</f>.</t>


text:
<t>Hans ögon är som duvor vid vattenbäckar,</t> <t>de badar i mjölk och är som infattade ädelstenar.<f>[13]</f></t>


text:
<t>Hans kinder är som kryddsängar</t> <t>med doftande örter.<f>[14]</f></t> <t>Hans läppar är liljor</t> <t>och dryper av flytande myrra.</t>


text:
<t>Hans armar är som stänger av guld,</t> <t>besatta med krysoliter.</t> <t>Hans kropp är som elfenben,</t> <t>med insatta safirer.</t>


text:
<t>Hans ben är marmorpelare</t> <t>på de finaste guldsocklar.</t> <t>Hans gestalt är som Libanon,</t> <t>ståtlig som dess cedrar.</t>


text:
<t>Hans mun är sötma,</t> <t>allt hos honom är ljuvligt.</t> <t>Sådan är min älskade och min vän,</t> <t>ni Jerusalems döttrar, sådan är min vän.</t>


text:
<pb/><t>Vart har din älskade gått,</t> <t>du skönaste bland kvinnor?</t> <t>Vart har din älskade tagit vägen?</t> <t>Vi ska hjälpa dig att hitta honom.</t>


text:
<t>Min älskade har gått till sin trädgård,</t> <t>till sina kryddsängar,</t> <t>för att där vakta sin fårhjord</t> <t>och plocka liljor.</t>


text:
<t>Jag tillhör min älskade</t> <t>och han tillhör mig.</t> <t>Bland liljorna vaktar han sin fårhjord.</t>


text:
<t>Du är vacker, min älskade, som Tirsa<f>[15]</f>,</t> <t>ljuvlig som Jerusalem,</t> <t>skrämmande som en härskara<f>[16]</f>.</t>


text:
<t>Vänd bort din blick ifrån mig,</t> <t>för den har överväldigat mig.</t> <t>Ditt hår är som en hjord av getter</t> <t>som rör sig ner från Gileads berg.</t>


text:
<t>Dina tänder är som en flock tackor</t> <t>som stiger upp ur badet,</t> <t>alla är tvillingar,</t> <t>ingen av dem är ensam.</t>


text:
<t>Det finns sextio drottningar,</t> <t>åttio bihustrur</t> <t>och fler unga kvinnor än någon kan räkna,</t>


text:
<t>men min duva, min fulländade, är unik,</t> <t>sin mors enda,</t> <t>dyrbar för den som födde henne.</t> <t>Flickorna ser henne och prisar henne lycklig,</t> <t>hon hyllas av drottningar och bihustrur.</t>


text:
<t>Vem är hon som stiger upp som morgonrodnaden,</t> <t>vacker som månen, strålande som solen,</t> <t>skrämmande som stjärnornas skara?</t>


text:
<t>Jag gick ner till valnötslunden</t> <t>för att se om våren spirade i dalen,</t> <t>och för att se om vinträden hade skjutit skott,</t> <t>om granatträden hade börjat blomma.</t>


text:
<t>Innan jag fattade det,</t> <t>drogs jag med av min längtan som på en furstlig vagn.<f>[17]</f></t>


text:
<t>Vänd om, vänd om, du flicka från Shulem!</t> <t>Kom tillbaka, så att vi får se dig!</t> <t>Varför vill ni se på flickan från Shulem</t> <t>där hon dansar bland leden<f>[18]</f>?</t>


text:
<pb/><t>Dina fötter är så vackra i sandaler,</t> <t>du furstedotter!</t> <t>Dina höfters rundning är som juveler,</t> <t>som konstnärens arbeten.</t>


text:
<t>Din navel är som en rund skål,</t> <t>där vin aldrig saknas.</t> <t>Din midja är som en hög med vete</t> <t>omgiven av liljor.</t>


text:
<t>Din hals är som ett elfenbenstorn,</t> <t>och dina ögon som Heshbons dammar</t> <t>vid Bat-Rabbimsporten.</t> <t>Din näsa är som Libanonstornet,</t> <t>varifrån man kan se ut över Damaskus.</t>


text:
<t>Du bär ditt huvud högt som berget Karmel.</t> <t>Ditt hår glänser likt purpur</t> <t>och kungen är fångad i lockarna<f>[19]</f>.</t>


text:
<t>Jag sa: ”Jag vill klättra upp i palmträdet</t> <t>och fatta tag om dess grenar.”</t> <t>Låt dina bröst vara som vindruvsklasar,</t> <t>och din andedräkt som doften av äpplen,</t>


text:
<t>din mun som det ädlaste vin.</t> <t>Ja, ett vin som flödar ner i min älskade</t> <t>och fuktar de slumrandes läppar<f>[20]</f>.</t>


text:
<t>Låt oss tidigt gå ut till vingårdarna</t> <t>för att se om vinträden har skjutit skott</t> <t>och för att se om blommorna har slagit ut</t> <t>och om granatträden har börjat blomma.</t> <t>Där ska jag ge dig min kärlek.</t>


text:
<t>Där sprider kärleksäpplena sin doft,</t> <t>och de finaste frukter finns vid vår dörr,</t> <t>både nya och gamla,</t> <t>för jag har sparat dem åt dig, min älskade.</t>


text:
<pb/><t>Om du ändå hade varit min bror</t> <t>som min mor hade ammat!</t> <t>Då skulle jag kunna kyssa dig</t> <t>om jag mötte dig därute,</t> <t>och ingen skulle se ner på mig.</t>


text:
<t>Jag skulle ta dig till min mors hus,</t> <t>hennes som uppfostrade mig.</t> <t>Jag skulle ge dig kryddat vin att dricka,</t> <t>och saft från mina granatäpplen.</t>


text:
<t>Jag besvär er, Jerusalems döttrar:</t> <t>oroa inte kärleken, väck den inte</t> <t>förrän den själv vill.</t>


text:
<t>Vem är det som kommer från öknen</t> <t>lutad mot sin älskade?</t> <t>Under äppelträdet väckte jag dig,</t> <t>där din mor blev havande med dig</t> <t>hon som gav dig livet födde dig där.</t>


text:
<t>Sätt mig som ett sigill på ditt hjärta,</t> <t>som ett sigill på din arm,</t> <t>för kärleken är stark som döden,</t> <t>och dess svartsjuka lika obeveklig som dödsriket.</t> <t>Den brinner som eld,</t> <t>som en mäktig låga.</t>


text:
<t>Stora vatten kan inte utsläcka kärleken,</t> <t>och inte heller kan floderna dränka den.</t> <t>Även om en man gav alla rikedomar i sitt hus för kärleken,</t> <t>skulle han bli ringaktad.</t>


text:
<t>Vi har en ung syster</t> <t>som ännu inte har några bröst.</t> <t>Vad ska vi göra när någon friar till henne?</t>


text:
<t>Om hon är en mur</t> <t>ska vi bygga torn av silver på den,</t> <t>och om hon är en dörr,</t> <t>ska vi stänga till den med cederplankor.</t>


text:
<t>Jag är en mur och mina bröst är som torn.</t> <t>I min älskades ögon är jag en åtråvärd kvinna.</t>


text:
<t>Salomo ägde en vingård i Baal Hamon,</t> <t>som han lämnade åt väktare.</t> <t>Var och en fick ge tusen silverstycken för dess frukt.</t>


text:
<t>Men över min egen vingård råder jag själv.</t> <t>De tusen är dina, Salomo,</t> <t>och tvåhundra får de som vaktar dess frukt.</t>


text:
<t>Du som bor i trädgårdarna,</t> <t>vännerna väntar på att få höra din röst.</t> <t>Låt mig få höra den!</t>


text:
<t>Skynda, min älskade,</t> <t>och var som en gasell</t> <t>eller en ung hjort uppe på bergen</t> <t>som doftar av örter!</t>


text:
<pb/>Detta är de syner som Jesaja, Amos<f>[1]</f> son, såg om Juda och Jerusalem, när Ussia, Jotam, Achas och Hiskia var kungar i Juda.


text:
<pb/><t>Hör, himlar, och lyssna, jord,</t> <t>för HERREN talar.</t> <t>”Barn som jag har fostrat och vårdat</t> <t>har vänt sig emot mig.</t>


text:
<t>Oxen känner sin ägare</t> <t>och åsnan sin herres krubba,</t> <t>men Israel känner inget,</t> <t>mitt folk förstår inte.” <pb/></t>


text:
<t>Ve detta syndiga folk,</t> <t>tyngt av skuld,</t> <t>de gudlösas avkomma,</t> <t>dessa vanartiga barn.</t> <t>De har övergett HERREN,</t> <t>föraktat Israels Helige</t> <t>och vänt honom ryggen. <pb/></t>


text:
<t>Har ni inte blivit tillräckligt slagna,</t> <t>när ni fortsätter med ert trots?</t> <t>Hela huvudet är sjukt</t> <t>och hela hjärtat försvagat.</t>


text:
<t>Från foten till huvudet finns det ingenting helt,</t> <t>bara blåmärken, ärr och infekterade sår,</t> <t>som inte är urkramade,</t> <t>som är utan förband,</t> <t>som inte är behandlade med olja. <pb/></t>


text:
<t>Ert land ligger i ruiner,</t> <t>och era städer är nerbrända.</t> <t>Medan ni ser på förtär främlingar era åkrar.</t> <t>Landet ligger skövlat som efter främlingars framfart<f>[2]</f>.</t>


text:
<t>Dotter Sion har lämnats</t> <t>som en hydda i en vingård</t> <t>eller ett vaktskjul på gurkfältet,</t> <t>som en belägrad stad.</t>


text:
<t>Om härskarornas HERRE inte hade lämnat en liten rest av oss,</t> <t>hade vi blivit som Sodom</t> <t>och skulle likna Gomorra. <pb/></t>


text:
<t>”Vad angår mig alla era slaktoffer?</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Jag har fått nog av brännoffer av baggar</t> <t>och av det feta från gödda djur.</t> <t>Jag har ingen glädje av blodet</t> <t>från tjurar, lamm och getter.</t>


text:
<t>Vem har begärt av er,</t> <t>att ni ska klampa in så här över mina förgårdar,</t> <t>när ni kommer inför mig?</t>


text:
<t>Sluta att komma med era meningslösa offer,</t> <t>offerröken är avskyvärd för mig.</t> <t>Nymånadsfester och sabbater, era utlysta högtider  —</t> <t>jag står inte ut med era sammankomster!</t> <t>De är besudlade med orätt.</t>


text:
<t>Jag hatar era nymånadsfester och högtider,</t> <t>de har blivit en börda för mig,</t> <t>och jag orkar inte bära den.</t>


text:
<t>När ni sträcker upp era händer</t> <t>döljer jag min blick.</t> <t>Hur mycket ni än ber lyssnar jag inte. <pb/>Era händer är täckta med blod. <pb/></t>


text:
<t>Tvätta er, bli rena!</t> <t>Låt mig slippa se era onda gärningar,</t> <t>sluta upp med er ondska!</t>


text:
<t>Lär er att göra det goda,</t> <t>sök rättvisa.</t> <t>Uppmuntra den förtryckte<f>[3]</f>,</t> <t>ställ upp för faderlösa,</t> <t>och för änkans talan. <pb/></t>


text:
<t>Kom och låt oss göra upp med varandra!”</t> <t>säger HERREN.</t> <t>”Även om era synder är blodröda</t> <t>ska de bli vita som snö,</t> <t>även om de är purpurröda</t> <t>ska de bli vita som ull.</t>


text:
<t>Men om ni vägrar och är upproriska,</t> <t>kommer ni att förgöras med svärd.” HERREN har talat.</t>


text:
<t>Se, hur den trogna staden blivit en hora!</t> <t>Den var full av rätt,</t> <t>och rättfärdighet bodde därinne,</t> <t>men nu bor där bara mördare.</t>


text:
<t>Dina ledare är upprorsmakare</t> <t>och vänner med tjuvar.</t> <t>Allesammans tar de mutor</t> <t>och jagar efter vinning.</t> <t>De bryr sig inte om att försvara den faderlöse,</t> <t>och änkors sak tar de sig inte an. <pb/></t>


text:
<t>Därför säger Herren, härskarornas HERRE,</t> <t>Israels mäktige:</t> <t>”Ve! Jag ska frigöra mig från mina fiender,</t> <t>och min hämnd ska drabba mina motståndare.</t>


text:
<t>Jag ska vända min hand mot dig,</t> <t>smälta bort ditt slagg som med lut</t> <t>och avlägsna all din orenhet.</t>


text:
<t>Sedan ska jag ge dig domare,</t> <t>sådana som du en gång hade,</t> <t>och rådgivare som de du hade förr.</t> <t>Då ska du kallas ’rättfärdighetens stad’</t> <t>och ’den trogna staden.’ ” <pb/></t>


text:
<t>”Då ska ni få skämmas</t> <t>över de ekar som var er lust</t> <t>och vanhedras för de lundar</t> <t>som ni har utvalt.</t>


text:
<t>Den mäktige ska bli som fnöske</t> <t>och hans ogärningar som en gnista.</t> <t>Tillsammans ska de brinna upp i en eld</t> <t>som ingen kan släcka.”</t>


text:
<pb/><t>I de yttersta dagarna ska berget med HERRENS hus</t> <t>stå fast grundat, högst av bergen,</t> <t>överst bland kullarna.</t> <t>Alla folk ska strömma dit,</t>


text:
<t>många folk ska komma och säga:</t> <t>”Kom, låt oss gå upp på HERRENS berg,</t> <t>till Jakobs Guds hus!</t> <t>Han ska lära oss sina vägar,</t> <t>och vi ska vandra på hans stigar.”</t> <t>Från Sion ska nämligen lagen gå ut,</t> <t>och HERRENS ord från Jerusalem.</t>


text:
<t>Han ska döma mellan nationerna,</t> <t>skipa rätt åt många folk.</t> <t>De ska smida sina svärd till plogbillar</t> <t>och sina spjut till vingårdsknivar.</t> <t>En nation ska inte mer lyfta svärd mot en annan</t> <t>och inte mer träna sig för krig. <pb/></t>


text:
<t>Du har förskjutit ditt folk, Jakobs släkt,</t> <t>därför att det var fullt av österns vidskepelse,</t> <t>spåmän som filistéerna,</t> <t>och de gör handslag med hedningar.<f>[4]</f></t>


text:
<t>Landet är fullt av silver och guld,</t> <t>av tallösa skatter,</t> <t>och det är fullt av hästar och tallösa vagnar.</t>


text:
<t>Landet är fullt av avgudar,</t> <t>och folket tillber människohänders verk,</t> <t>det som deras fingrar har gjort.</t>


text:
<t>Därför tvingas människan att böja sig</t> <t>och mänskligheten förödmjukas.</t> <t>Förlåt dem inte! <pb/></t>


text:
<t>Fly in i klippan,</t> <t>göm dig i stoftet,</t> <t>av fruktan för HERREN</t> <t>och hans höga majestät.</t>


text:
<t>De högmodigas blick ska förödmjukas,</t> <t>människans stolthet knäckas.</t> <t>HERREN och endast han ska vara upphöjd den dagen. <pb/></t>


text:
<t>Härskarornas HERRE har bestämt en dag</t> <t>då han ska ta itu med allt stolt och högfärdigt,</t> <t>med all uppblåst stolthet,</t> <t>och det ska förödmjukas,</t>


text:
<t>Människors högmod ska brytas ner</t> <t>och deras stolthet knäckas.</t> <t>HERREN ensam ska vara upphöjd den dagen</t>


text:
<t>Man ska fly in i klippgrottor och jordhålor</t> <t>av fruktan för HERREN</t> <t>och hans praktfulla höghet,</t> <t>när han reser sig för att skaka jorden.</t>


text:
<t>Den dagen ska människorna kasta ut</t> <t>åt mullvadar och fladdermöss</t> <t>sina avgudar av silver och guld,</t> <t>som de gjort åt sig och tillbett.</t>


text:
<t>De ska fly in i klippskrevor och bergsklyftor</t> <t>av fruktan för HERREN</t> <t>och hans praktfulla höghet,</t> <t>när han reser sig</t> <t>för att skaka jorden. <pb/></t>


text:
<t>Sätt inget hopp till en människa</t> <t>som inte är mer än sin andedräkt!</t> <t>Vad är hon att räkna med?</t>


text:
<pb/><t>Se, Herren, härskarornas HERRE,</t> <t>ska ta ifrån Jerusalem och Juda</t> <t>allt stöd och alla tillgångar,</t> <t>all tillgång på mat</t> <t>och all tillgång på vatten,</t>


text:
<t>Bland folket ska man förtrycka varandra,</t> <t>var och en sin nästa,</t> <t>unga ska sätta sig upp mot de äldre</t> <t>och ringa mot högt uppsatta. <pb/></t>


text:
<t>Då ska en man ta tag i sin bror i sin fars hus och säga:</t> <t>”Du som har en mantel,</t> <t>bli du vår ledare</t> <t>och ta hand om denna ruinhög.”</t>


text:
<t>Då ska han ropa:</t> <t>”Jag kan inte vara till någon hjälp!</t> <t>I mitt hus finns varken mat eller mantel!</t> <t>Gör inte mig till ledare för folket.” <pb/></t>


text:
<t>Jerusalem vacklar och Juda faller</t> <t>därför att de i ord och handling har vänt sig mot HERREN,</t> <t>i uppror mot hans härlighet.</t>


text:
<t>Deras uppsyn vittnar mot dem.</t> <t>De breder ut sin synd som Sodom,</t> <t>de döljer inget.</t> <t>Ve dem!</t> <t>De har dragit olycka över sig själva. <pb/></t>


text:
<t>Men säg till den rättfärdige</t> <t>att det går honom väl.</t> <t>De rättfärdiga ska få njuta av sina gärningars lön.</t>


text:
<t>Men ve över den onde!</t> <t>För honom ska det gå illa,</t> <t>och han ska få igen för vad han har gjort. <pb/></t>


text:
<t>Mitt folk regeras av ungdomar,</t> <t>och kvinnor härskar över det.</t> <t>Mitt folk, dina ledare för dig vilse</t> <t>och leder dig bort på osäkra stigar. <pb/></t>


text:
<t>HERREN går till rätta med sitt folks äldste och furstar.</t> <t>”Ni har skövlat vingården,</t> <t>och rov från de fattiga finns i era hus.</t>


text:
<t>Hur vågar ni krossa mitt folk</t> <t>och mala sönder de fattiga?” säger Herren, härskarornas HERRE.</t>


text:
<t>HERREN sa:</t> <t>”Eftersom Sions döttrar är så högfärdiga</t> <t>och går med näsan i vädret,</t> <t>spelar med ögonen</t> <t>och trippar omkring prydda med fotringar,</t>


text:
<pb/><t>I stället för parfymdoft kommer stank,</t> <t>repstumpar i stället för skärp,</t> <t>i stället för håruppsättning skallighet,</t> <t>i stället för festkläder säcktyg,</t> <t>och ett brännmärke i stället för skönhet.</t>


text:
<pb/><t>På den dagen ska sju kvinnor ta tag i samme man och säga:</t> <t>”Vi ska själva skaffa oss mat och kläder,</t> <t>om vi bara får använda ditt namn.</t> <t>Låt oss få slippa vår vanära!”</t>


text:
<pb/>Den dagen ska rotskottet från HERREN bli till prydnad och ära och landets frukt till stolthet och härlighet för dem som räddats i Israel.


text:
Den som blir kvar i Sion och stannar i Jerusalem kallas helig, var och en som är skriven bland de levande i Jerusalem.


text:
Herren ska tvätta av all orenhet från Sions döttrar och skölja bort blodskulden från Jerusalem genom domens och reningens ande.


text:
HERREN ska över hela Sions berg och över de församlade där skapa ett moln om dagen, en rök och en flammande eld om natten. Över allt ska hans härlighet vara ett skydd.<f>[6]</f>


text:
<pb/><t>Nu vill jag sjunga en sång om min älskade,</t> <t>en sång om min älskade och hans vingård.</t> <t>Min älskade hade en vingård</t> <t>på en bördig kulle.</t>


text:
<t>Han plöjde upp den,</t> <t>tog bort all sten</t> <t>och planterade vin av allra bästa slag.</t> <t>Han byggde ett vakttorn</t> <t>och högg ut ett presskar.</t> <t>Sedan förväntade han sig goda druvor,</t> <t>men vingården gav dåliga. <pb/></t>


text:
<t>Vad hade man kunnat göra mer för den</t> <t>än vad jag redan har gjort?</t> <t>Jag förväntade mig goda druvor,</t> <t>men den gav dåliga.</t>


text:
<t>Jag ska nu låta er veta</t> <t>vad jag tänker göra med min vingård:</t> <t>Jag ska ta bort dess stängsel,</t> <t>så att den blir ödelagd.</t> <t>Jag ska riva ner dess mur,</t> <t>så att den blir nertrampad.</t>


text:
<t>Jag ska låta den bli fördärvad,</t> <t>och den ska inte beskäras eller hackas,</t> <t>utan tistlar och törnen ska få växa fritt.</t> <t>Jag ska befalla molnen att inte sända regn över den.” <pb/></t>


text:
<t>Härskarornas HERRES vingård är Israel</t> <t>och Judas folk den plantering han älskade.</t> <t>Han väntade sig rätt,</t> <t>men fann i stället orättvisa,</t> <t>han väntade sig rättfärdighet men hörde bara nödrop. <pb/></t>


text:
<t>Ve er som skaffar hus efter hus</t> <t>och lägger fält till fält,</t> <t>så att det inte längre finns någon plats kvar,</t> <t>och ni blir de enda som bor i landet.</t>


text:
<pb/>Men detta har jag hört från härskarornas HERRE: <pb/><t>”Många hus ska sannerligen ligga öde,</t> <t>stora och fina, men utan invånare.</t>


text:
<t>En vingård på tio plogland</t> <t>ska inte ge mer än en knapp tunna vin,</t> <t>och av det utsäde som sås</t> <t>ska man bara få en tiondel tillbaka.” <pb/></t>


text:
<t>Ve dem som går upp tidigt på morgonen</t> <t>för att jaga efter starka drycker</t> <t>och sitter till långt fram på nätterna,</t> <t>berusade av vin!</t>


text:
<t>I deras dryckesfester hörs cittra, harpa, puka och flöjt,</t> <t>och där finns vin.</t> <t>Men HERRENS verk ser de inte,</t> <t>vad han gör bryr de sig inte om.</t>


text:
<t>Därför ska mitt folk föras bort i fångenskap,</t> <t>för de är utan förstånd.</t> <t>Dess stormän ska dö av hunger,</t> <t>och dess larmande hop ska tyna bort av törst.</t>


text:
<t>Därför vidgar dödsriket sitt gap</t> <t>och spärrar upp sin mun utan gräns,</t> <t>och dit ner störtar stadens förnämsta,</t> <t>liksom den larmande hopen som nu jublar där.</t>


text:
<t>Då böjs människan ner,</t> <t>mänskligheten förödmjukas,</t> <t>de högmodigas blick förödmjukas.</t>


text:
<t>Men härskarornas HERRE är upphöjd i sin dom,</t> <t>Gud, den Helige, visar sig helig i sin rättfärdighet.</t>


text:
<t>Då ska lammen beta som på sin egen betesmark,</t> <t>fåren finna sin föda bland ruiner efter de rika.<f>[7]</f> <pb/></t>


text:
<t>dem som säger:</t> <t>”Låt honom skynda sig</t> <t>och snabbt utföra sitt verk,</t> <t>så att vi får se det.</t> <t>Låt det närma sig och komma,</t> <t>som Israels Helige har beslutat,</t> <t>så att vi får veta det!” <pb/></t>


text:
<t>Ve dem som kallar ont för gott</t> <t>och gott för ont,</t> <t>som gör mörker till ljus och ljus till mörker,</t> <t>surt till sött och sött till surt! <pb/></t>


text:
<t>Som eldslågan förtär hö</t> <t>och som halm sjunker ihop i elden,</t> <t>så ska deras rot ruttna</t> <t>och deras blommor flyga iväg som stoft,</t> <t>för de har förkastat härskarornas HERRES lag</t> <t>och föraktat ordet från Israels Helige.</t>


text:
<t>Det är därför HERRENS vrede</t> <t>har flammat upp mot hans folk,</t> <t>och han har sträckt ut sin hand för att slå det.</t> <t>Bergen darrar,</t> <t>och döda kroppar ligger som avfall på gatorna. <pb/>Men trots detta upphör inte hans vrede,</t> <t>utan hans hand är fortfarande utsträckt. <pb/></t>


text:
<t>Han reser ett banér för folken långt borta</t> <t>och lockar dem från jordens ände.</t> <t>Och se, de kommer fort, med hast.</t>


text:
<t>Ingen blir trött eller stapplar,</t> <t>ingen slumrar eller sover.</t> <t>Inget bälte kring någons höfter lossnar,</t> <t>ingen skorem går av.</t>


text:
<t>Deras pilar är vassa</t> <t>och deras bågar spända.</t> <t>Hästarnas hovar är som av flinta,</t> <t>och vagnshjulen viner som vinden.</t>


text:
<t>De ryter som lejon, som unga lejon,</t> <t>och griper morrande tag i sitt byte</t> <t>och släpar bort det,</t> <t>utan att någon kan rädda det.</t>


text:
<t>Den dagen ska det rytas mot dem</t> <t>som när havet ryter.</t> <t>Ser man ut över landet</t> <t>är där mörker och nöd,</t> <t>och ljuset förmörkas av moln.</t>


text:
<pb/>Det år då kung Ussia dog, såg jag Herren sitta på en hög, upphöjd tron, och templet fylldes av hans mantelsläp.


text:
Serafer stod ovanför honom, var och en med sex vingar. Med två av vingarna täckte de sina ansikten, med två täckte de sina fötter och med två flög de.


text:
De ropade till varandra: <pb/><t>”Helig, helig, helig är härskarornas HERRE,</t> <t>hela jorden är full av hans härlighet.”</t>


text:
<pb/>Jag sa: ”Ve mig! Jag går under, för jag är en man med orena läppar och bor bland ett folk med orena läppar, och jag har sett kungen, härskarornas HERRE.”


text:
<pb/>Då flög en av seraferna fram till mig, med ett glödande kol i handen som han hämtat från altaret med en tång.


text:
Han rörde med det vid mina läppar och sa: <pb/>”När detta nu har vidrört dina läppar har din skuld tagits bort och din synd försonats.”


text:
<pb/>Sedan hörde jag Herren fråga: ”Vem ska jag sända? Vem vill gå som vår budbärare?” Jag svarade: ”Jag vill! Sänd mig!”


text:
Då sa han: <pb/>”Gå och säg till det här folket: <pb/><t>’Lyssna, lyssna, men fatta inget!</t> <t>Titta, titta, men se inget!’</t>


text:
<t>Gör det här folkets hjärta hårt.</t> <t>Stäng deras öron</t> <t>och tillslut deras ögon,</t> <t>så att de inget kan se</t> <t>och inget höra,</t> <t>så att de inget förstår</t> <t>och inte vänder om och blir botade.”</t>


text:
<pb/>Jag frågade: ”Herre, hur länge?” Han svarade: <pb/><t>”Tills städerna ligger i ruiner</t> <t>utan invånare,</t> <t>husen står tomma,</t> <t>och fälten är skövlade.</t>


text:
<t>När en tiondel är kvar där,</t> <t>ska också den ödeläggas,</t> <t>som en terebint eller en ek,</t> <t>vars stubbe finns kvar efter att den fällts.</t> <t>Den stubben är en helig säd.”</t>


text:
<pb/>När Achas, Jotams son och Ussias sonson, var kung i Juda anfölls Jerusalem av Arams kung Resin och Israels kung Pekach, Remaljas son, men de lyckades inte inta staden.


text:
<pb/>När man vid Davids hov fick höra att Aram hade allierat sig med Efraim, skakade både kungen och hans folk som skogens träd skakas av en storm.


text:
<pb/>Då sa HERREN till Jesaja: ”Ta med dig din son Shear Jashuv<f>[8]</f> och gå ut och möt kung Achas vid slutet av Övre dammens vattenledning på vägen till Valkarfältet.


text:
Säg till honom: ’Håll dig bara lugn. Var inte rädd och tappa inte modet för dessa två rykande vedstumpar, Resin med araméerna och Remaljas son, i deras rasande vrede.


text:
”Vi ska invadera Juda och skapa panik där, dela det mellan oss och göra Taveals son till dess kung.”


text:
<t>för Damaskus härskar över Aram,</t> <t>och Resin över Damaskus.</t> <t>Inom sextiofem år ska Efraim också vara krossat som folk.</t>


text:
<t>Samaria härskar över Efraim,</t> <t>och Remaljas son över Samaria.</t> <t>Om ni inte står fasta i tron</t> <t>kan ni inte bestå.’ ”</t>


text:
Då sa Jesaja: ”Lyssna, Davids ätt! Är det inte nog att ni sätter människors tålamod på prov? Ska ni också pröva min Guds tålamod?


text:
Därför ska Herren själv ge er ett tecken. Jungfrun<f>[9]</f> ska bli med barn och föda en son, och hon ska ge honom namnet Immanuel.


text:
För innan pojken har lärt sig att förkasta det onda och välja det goda, ska det land ödeläggas vars två kungar du är så rädd för.


text:
HERREN ska genom kungen av Assyrien låta sådana tider komma över dig och ditt folk och din fars familj, som inte förekommit sedan Efraim bröt upp från Juda.”


text:
<pb/>Den dagen ska HERREN locka hit flugorna längst bort vid änden av Egyptens floder och bina i Assyrien.


text:
De ska allesammans komma och slå sig ner i djupa raviner och klippskrevor, i de törniga snåren och vid vattenhålen.


text:
Då ska Herren med en hyrd rakkniv från andra sidan Eufrat, Assyriens kung, raka av allt hår på huvudet och benen och skära bort även skägget.


text:
Men man kommer att få så mycket mjölk att man kan leva av grädden. Ja, alla som blir kvar i landet ska leva av grädde och honung.


text:
Då ska det ske att där det nu finns tusen vinstockar, värda tusen siklar<f>[10]</f> silver, ska det bara finnas tistlar och törne kvar.


text:
På alla de berg där man nu arbetar med hacka ska man inte längre kunna gå av fruktan för tistel och törne. Där ska man släppa korna på bete och låta fåren trampa.


text:
<pb/>HERREN sa till mig: ”Ta en stor bokrulle och skriv tydligt<f>[11]</f> på den: ’Maher shalal hash bas’, ’plundra fort, snabbt byte.’ ”


text:
Sedan gick jag in till profetissan, och hon blev med barn och födde en son. Då sa HERREN till mig: ”Kalla honom ’Maher shalal hash bas.’


text:
För innan pojken ens kan säga ’mamma’ eller ’pappa’, ska både Damaskus rikedomar och bytet från Samaria föras bort till kungen i Assyrien.”


text:
<pb/><t>”Eftersom detta folk förkastar Siloas stillaflytande vatten</t> <t>och gläder sig över Resin och Remaljas son,</t>


text:
<t>ska Herren låta den väldiga Eufratflodens vattenmassor komma över det,</t> <t>kungen av Assyrien med hela hans makt.</t> <t>Floden ska stiga över alla sina bräddar och gå över sina vallar,</t>


text:
<t>forsa in i Juda och svämma över tills vattnet når ända upp till halsen.</t> <t>Hans utbredda vingar ska täcka ditt land i hela dess vidd, Immanuel.” <pb/></t>


text:
<t>Slut er samman, ni folk,</t> <t>ni ska ändå krossas!</t> <t>Lyssna, alla länder långt borta!</t> <t>Förbered er för krig,</t> <t>ni ska ändå krossas!</t> <t>Förbered er för krig,</t> <t>ni ska ändå krossas!</t>


text:
<t>Gör upp era planer,</t> <t>det blir ändå inget av dem,</t> <t>och tala om vad ni vill,</t> <t>det kommer ändå inte att lyckas,</t> <t>för Gud är med oss.<f>[12]</f></t>


text:
”Kalla inte för sammansvärjning allt som detta folk kallar för sammansvärjning. Frukta inte det som de fruktar, bäva inte för det.


text:
Han ska vara en helgedom, för Israels båda släkter ska han vara en stötesten och en klippa som man faller på, och för Jerusalems invånare en snara och en fälla.


text:
<pb/>Se, jag och barnen som HERREN har gett mig är tecken och förebud i Israel från härskarornas HERRE, som bor på Sions berg.


text:
<pb/>När de säger till er: ”Fråga andebesvärjare och spåmän, dem som viskar och mumlar”, skulle då inte folk fråga sin Gud? Ska man fråga de döda i stället för de levande?<f>[13]</f>


text:
Gå till lagen och vittnesbördet! Om de inte talar i enlighet med dessa, så kommer de inte att få se någon gryning.


text:
Lidande och hungrande ska de dra fram genom landet, och eftersom de är utsvultna ska de rasa mot och förbanna sin kung och Gud. De ska se uppåt


text:
och ner på jorden, men överallt finns bara bedrövelse och mörker, en ångestens natt, och de ska drivas ut i det yttersta mörkret.


text:
<pb/>Men nattmörkret ska vika där det nu är ångest. I det förflutna lät han Sebulons och Naftalis land förödmjukas, men i framtiden ska han låta sjövägen bli upprättad, landet bortom Jordan, de främmande folkens Galileen.


text:
<pb/><t>Det folk som vandrar i mörkret</t> <t>ser ett stort ljus.</t> <t>Över dem som bor i skuggans land</t> <t>strålar ett ljus fram.</t>


text:
<t>Du gör folket talrikt</t> <t>och ger dem en stor glädje.</t> <t>De gläder sig inför dig</t> <t>som man gläder sig under skördetiden</t> <t>och som man jublar</t> <t>när man delar upp bytet.</t>


text:
<t>Oket som var deras börda,</t> <t>bjälken på deras axlar</t> <t>och förtryckarens piska</t> <t>bryter du sönder,</t> <t>så som du gjorde på Midjans tid.</t>


text:
<t>Stövlar som trampats av soldater i strid,</t> <t>mantlar som sölats ner i blod,</t> <t>allt sådant ska brännas upp, förtäras av eld.</t>


text:
<t>Därför ett barn har fötts åt oss,</t> <t>en son är oss given.</t> <t>Väldet har lagts på hans axlar,</t> <t>och han ska kallas</t> <t>”Underbar Rådgivare”,</t> <t>”Mäktig Gud”,</t> <t>”Evig Fader”,</t> <t>”Fridsfurste”.</t>


text:
<t>Väldet ska bli stort</t> <t>och friden utan slut</t> <t>över Davids tron och hans kungadöme.</t> <t>Det ska befästas och stödjas</t> <t>med rätt och rättfärdighet</t> <t>nu och för evigt.</t> <t>Härskarornas HERRES lidelse ska göra det.</t>


text:
<t>Hela folket fick reda på det,</t> <t>Efraim och Samarias invånare.</t> <t>Men de sade i stolthet och övermod:</t>


text:
<t>”Tegelmurar har fallit,</t> <t>men vi ska bygga upp nya med huggen sten.</t> <t>Mullbärsfikonträd har huggits ner,</t> <t>men vi ska ersätta dem med cedrar.”</t>


text:
<t>araméerna i öster och filistéerna i väster,</t> <t>och med vidöppna gap ska de sluka Israel. <pb/>Ändå har Herrens vrede inte lagt sig,</t> <t>utan hans hand är fortfarande lyft. <pb/></t>


text:
<t>Men folket har inte vänt om</t> <t>till honom som slagit dem,</t> <t>de har inte sökt härskarornas HERRE.</t>


text:
<t>Därför hugger HERREN av från Israel</t> <t>huvud och svans,</t> <t>palmtopp och strå,</t> <t>på en och samma dag.</t>


text:
<t>Därför kan Herren inte glädja sig över deras unga män</t> <t>och inte visa barmhärtighet mot faderlösa och änkor,</t> <t>för de är alla gudlösa och onda,</t> <t>och ur varje mun kommer skamligt tal. <pb/>Men inte ens nu har Herrens vrede lagt sig,</t> <t>utan fortfarande är hans hand lyft. <pb/></t>


text:
<t>För ondskan brinner som en eld</t> <t>och förtär törnen och tistlar.</t> <t>Den sätter snårskogen i brand,</t> <t>och röken stiger mot skyn som en pelare.</t>


text:
<t>Av härskarornas HERRES vrede brinner landet,</t> <t>och dess invånare är som bränsle på elden.</t> <t>Ingen skonar sin nästa.</t>


text:
<t>Man sliter åt sig till höger</t> <t>men hungrar fortfarande,</t> <t>man hugger för sig till vänster</t> <t>men får inte nog.</t> <t>Alla hugger in på varandra:</t>


text:
<t>Manasse äter Efraim</t> <t>och Efraim Manasse,</t> <t>och båda tillsammans på Juda. <pb/>Men inte ens nu har hans vrede lagt sig,</t> <t>hans hand är fortfarande lyft.</t>


text:
<t>De förvränger rättvisan för de utsatta</t> <t>och berövar de förtryckta i mitt folk deras rätt.</t> <t>De gör änkor till sitt byte</t> <t>och plundrar de faderlösa.</t>


text:
<t>Vad ska ni göra på räkenskapens dag,</t> <t>när förödelsen kommer från fjärran?</t> <t>Till vem ska ni då fly för att få hjälp?</t> <t>Var ska ni lämna era skatter?</t>


text:
<t>Inget annat återstår</t> <t>än att huka sig bland de fängslade</t> <t>eller falla bland de dräpta. <pb/>Men inte ens nu har hans vrede lagt sig,</t> <t>hans hand är fortfarande lyft.</t>


text:
<t>Jag sänder honom mot ett gudlöst folk,</t> <t>mot det folk som gjort mig vred,</t> <t>för att ta byte och plundra</t> <t>och trampa ner dem som gyttja på gatorna.</t>


text:
<t>Men detta var inte hans avsikt,</t> <t>innerst inne tänkte han inte så,</t> <t>utan han var ute efter att förgöra</t> <t>och utrota många folk.</t>


text:
<t>När jag nu har besegrat andra avgudariken,</t> <t>där avgudarna var fler än i Jerusalem och Samaria,<f>[14]</f></t>


text:
<t>skulle jag inte kunna göra mot Jerusalem och dess avgudar</t> <t>så som jag gjorde med Samaria och dess avgudar?’</t>


text:
<pb/>När Herren har fullbordat allt sitt verk på Sions berg och i Jerusalem, ska jag ställa den assyriske kungen till svars för vad han åstadkommit i sitt övermod och för hans stolta blick och förhävelse,


text:
för han säger: <pb/><t>’Med min egen kraft och vishet</t> <t>har jag gjort allt detta,</t> <t>eftersom jag är så klok.</t> <t>Jag har flyttat folkens gränser,</t> <t>plundrat deras förråd</t> <t>och störtat härskare från deras troner.<f>[15]</f></t>


text:
<t>Som en hand sträcks ut mot ett fågelbo,</t> <t>så har jag sträckt mig efter folkens rikedomar,</t> <t>och som man samlar övergivna ägg</t> <t>har jag samlat hela jorden.</t> <t>Ingen rörde en vinge</t> <t>eller öppnade näbben och pep.’ ” <pb/></t>


text:
<t>Kan en yxa resa sig mot den som hugger med den?</t> <t>Är sågen förmer än den som sågar?</t> <t>Skulle en käpp kunna svinga den som lyfter den,</t> <t>eller en klubba lyfta den som inte är av trä?</t>


text:
<t>Därför ska Herren, härskarornas HERRE,</t> <t>sända en tärande sjukdom bland hans kraftiga män,</t> <t>och under hans höghet ska en låga brinna,</t> <t>som en brännande eld.</t>


text:
<t>Israels ljus ska vara en eld</t> <t>och dess Helige en låga</t> <t>som bränner och förtär hans tistlar och törnen</t> <t>på en enda dag.</t>


text:
<t>Hans skogars och trädgårdars härlighet</t> <t>ska han fullständigt förstöra.</t> <t>Det ska bli som när en sjuk människa tynar bort.</t>


text:
<pb/>Den dagen ska den rest som återstår i Israel och de som räddats av Jakobs släkt inte längre förlita sig på honom som slog dem, utan de ska ha en sann tillförsikt till HERREN, Israels Helige.


text:
För även om ditt folk, Israel, vore som havets sand, ska bara en rest vända om. En förintelse är bestämd, en rättfärdighetens flod.


text:
<pb/>Så säger därför Herren, härskarornas HERRE: ”Du mitt folk som bor på Sion, var inte rädd för Assur, när han slår dig med käpp och lyfter sin stav mot dig, på samma sätt som Egypten.


text:
<pb/>Härskarornas HERRE, ska då svänga sin piska mot honom, som när han slog Midjan vid Orevs klippa och lyfta sin stav över havet, på samma sätt som i Egypten.


text:
På den dagen ska hans börda lyftas från dina axlar och oket på din nacke brytas sönder genom din fetma.<f>[16]</f>


text:
<t>De går över passet</t> <t>och stannar i Geva över natten.</t> <t>Rama bävar, Sauls Giva flyr.</t>


text:
<t>Redan idag ska han stanna i Nov.</t> <t>Han knyter näven mot berget Sion,</t> <t>mot Jerusalems höjd. <pb/></t>


text:
<t>Men se, Herren, härskarornas HERRE,</t> <t>hugger ner trädkronorna med våldsam kraft.</t> <t>De högvuxna fälls,</t> <t>de ståtliga huggs ner.</t>


text:
<pb/><t>Ett skott ska växa fram ur Jishajs avhuggna stam,</t> <t>ett skott ur dess rot ska bära frukt.</t>


text:
<t>HERRENS Ande ska vila över honom,</t> <t>visdomens och förståndets Ande,</t> <t>insiktens och kraftens Ande,</t> <t>kunskapens och HERRENS fruktans Ande.</t>


text:
<t>Han har sin glädje i att frukta HERREN. <pb/>Han dömer inte efter det som ögonen ser,</t> <t>skipar inte rätt efter det man hör.</t>


text:
<t>Han dömer de fattiga i rättfärdighet</t> <t>och skipar rättvisa åt de förtryckta i landet.</t> <t>Hans ord är en käpp som slår ner på jorden</t> <t>och med sin andedräkt förgör han de onda.</t>


text:
<t>Då ska vargar bo tillsammans med lamm,</t> <t>och leoparden ligga bland killingar.</t> <t>Kalvar, lejon och gödboskap betar tillsammans,</t> <t>och en liten pojke vallar dem.</t>


text:
<t>Kon betar tillsammans med björnen,</t> <t>deras ungar ligger bredvid varandra,</t> <t>och lejon äter hö som kor.</t>


text:
<t>Ingenstans på mitt heliga berg</t> <t>ska man göra något ont eller fördärvligt,</t> <t>för jorden ska vara full av HERRENS kunskap,</t> <t>så som vattnet fyller havet.</t>


text:
<pb/>Då ska folken söka sig till Jishajs rot, som står som ett banér för alla folk, och den plats där han bor ska vara full av härlighet.


text:
Då ska Herren för andra gången räcka ut sin hand för att friköpa resten av sitt folk som är kvar, från Assyrien, Egypten, Patros, Kush, Elam, Shinar, Hamat och länderna utmed kusterna.


text:
<pb/><t>Han ska resa ett banér för folken</t> <t>och samla de förskingrade av Israel</t> <t>och de kringspridda från Juda</t> <t>från jordens alla ändar.</t>


text:
<t>Då ska Efraims avund upphöra</t> <t>och Judas fiendskap ta slut,</t> <t>så att Efraim inte mer avundas Juda</t> <t>och Juda inte mer är fientligt mot Efraim.</t>


text:
<t>De ska anfalla filistéernas sluttning i väster</t> <t>och tillsammans plundra folken i öster.</t> <t>De ska lägga beslag på Edom och Moab</t> <t>och lägga under sig ammoniterna.</t>


text:
<t>HERREN ska låta Egyptens havsvik torka ut,</t> <t>gripa tag i Eufratfloden genom sin heta vind,</t> <t>så att den delas i sju småfloder,</t> <t>som går att ta sig över torrskodd till fots.</t>


text:
<t>Det ska finnas en rak väg</t> <t>för den rest av hans folk</t> <t>som är kvar från Assyrien,</t> <t>på samma sätt som för Israels folk</t> <t>när de kom från Egypten.</t>


text:
<pb/>Den dagen ska du säga: <pb/><t>”Jag prisar dig, HERREN!</t> <t>Du var vred på mig,</t> <t>men din vrede är över,</t> <t>och nu har du tröstat mig.</t>


text:
<t>Ja, Gud är min räddning,</t> <t>jag är trygg och inte rädd,</t> <t>för HERREN är min starkhet och min sång.</t> <t>Han har blivit min räddning.</t>


text:
<pb/>Den dagen ska ni säga: <pb/><t>”Prisa HERREN,</t> <t>åkalla honom!</t> <t>Gör hans gärningar kända bland folken,</t> <t>förkunna hans upphöjda namn.</t>


text:
<t>Sjung till HERRENS ära,</t> <t>för det härliga han har gjort,</t> <t>låt det bli känt över hela jorden.</t>


text:
<t>Ropa och sjung av glädje,</t> <t>ni som bor på Sion,</t> <t>för stor är han som bor mitt ibland er,</t> <t>Israels Helige.”</t>


text:
<pb/><t>Res ett banér på en kal bergstopp.</t> <t>Ropa till dem</t> <t>och vinka till dem att dra in</t> <t>genom de förnämas portar.</t>


text:
<t>Jag har befallt mina heliga,</t> <t>jag har också kallat in mina krigare</t> <t>för att verkställa min vrede,</t> <t>dem som gläds över min seger. <pb/></t>


text:
<t>På bergen hörs ett oväsen,</t> <t>som bland folkmassor,</t> <t>ett larm av riken, av samlade nationer.</t> <t>Det är härskarornas HERRE som mönstrar sin armé.</t>


text:
<t>De kommer från fjärran land,</t> <t>långt bortifrån horisonten,</t> <t>HERREN och hans vredes redskap,</t> <t>för att ödelägga hela landet. <pb/></t>


text:
<t>De grips av skräck,</t> <t>smärta och ångest drabbar dem,</t> <t>som en kvinnas födslovåndor.</t> <t>Handfallna ser de på varandra</t> <t>med hettande kinder. <pb/></t>


text:
<t>Se, HERRENS dag kommer</t> <t>med fruktansvärd, brinnande vrede.</t> <t>Jorden ska läggas öde</t> <t>och dess syndare utplånas därifrån.</t>


text:
<t>Himlens stjärnor och stjärnbilder</t> <t>ska inte mer lysa.</t> <t>Mörk går solen upp,</t> <t>och månen ger inget ljus.</t>


text:
<t>Jag ska straffa världen</t> <t>för dess ondska,</t> <t>och de gudlösa för deras synd.</t> <t>Jag ska göra slut på de stoltas övermod</t> <t>och slå ner de skoningslösas högfärd.</t>


text:
<t>Jag ska göra människan lika sällsynt som guld,</t> <t>mänskligheten ovanligare än guld från Ofir.</t>


text:
<t>Jag ska få himlen att darra,</t> <t>och jorden ska skakas i sina grundvalar</t> <t>genom härskarornas HERRES förbittring,</t> <t>på hans glödande vredes dag. <pb/></t>


text:
<t>Som en jagad gasell,</t> <t>som får utan herde</t> <t>ska de återvända,</t> <t>var och en fly till sitt eget land.</t>


text:
<t>Deras spädbarn krossas inför deras ögon.</t> <t>Deras hus plundras</t> <t>och kvinnorna våldtas. <pb/></t>


text:
<t>Jag ska sätta mederna i rörelse mot dem,</t> <t>de som inte bryr sig om silver</t> <t>eller gillar guld.</t>


text:
<t>Deras bågar fäller de unga,</t> <t>de har inget förbarmande med spädbarn</t> <t>och inget medlidande med de små.</t>


text:
<t>För Babylonien, kungarikenas krona,</t> <t>kaldéernas härlighet och stolthet,</t> <t>ska det gå som när Gud</t> <t>förgjorde Sodom och Gomorra.</t>


text:
<t>Aldrig mer ska det bebyggas,</t> <t>generation efter generation ska det vara obebott,</t> <t>ingen arab ska slå upp sina tält där,</t> <t>inga herdar låta sina får vila där.</t>


text:
<t>Det ska bli ett tillhåll för ökendjur,</t> <t>och husen ska fyllas av schakaler.</t> <t>Berguvar ska bosätta sig där</t> <t>och bockar hoppa omkring.<f>[17]</f></t>


text:
<t>Hyenor ska yla i dess borgar</t> <t>och schakaler i de lyxiga palatsen.</t> <t>Dess tid är snart inne,</t> <t>dess dagar är räknade.</t>


text:
<pb/><t>Men HERREN ska förbarma sig över Jakob,</t> <t>välja ut Israel på nytt och låta dem bosätta sig i sitt eget land.</t> <t>Främlingar ska sluta sig till dem och förena sig med Jakobs släkt.</t>


text:
<t>Folken ska föra dem tillbaka hem,</t> <t>och israeliterna ska få dem till sin egendom i HERRENS land,</t> <t>som tjänare och tjänarinnor.</t> <t>De som tillfångatog dem ska nu själva bli deras fångar,</t> <t>och de ska regera över sina förtryckare.</t>


text:
<pb/>Då låter HERREN dig vila från ditt lidande och din oro och från den grymma slavtjänst som legat på dig,


text:
och då ska du stämma upp denna nidvisa över kungen i Babylon: <pb/><t>Vilket slut har inte förtryckaren fått!</t> <t>Det är slut med hans rasande framfart.<f>[18]</f></t>


text:
<t>den som i raseri gav folken slag efter slag</t> <t>och i vrede höll folken i sitt skoningslösa grepp.</t>


text:
<t>Till och med cypresserna gläds över ditt fall,</t> <t>liksom Libanons cedrar:</t> <t>”Nu ligger du där,</t> <t>och ingen kommer och fäller oss mer.” <pb/></t>


text:
<t>Dödsriket där nere kommer i rörelse</t> <t>för att möta dig när du kommer.</t> <t>De döda väcks ur sin dvala<f>[19]</f>,</t> <t>jordens härskare</t> <t>och alla folkens kungar</t> <t>reser sig från sina troner.</t>


text:
<t>Alla hälsar de dig och säger:</t> <t>”Så du har också blivit svag som vi</t> <t>och är nu lik oss.”</t>


text:
<t>Ditt majestät har störtats ner till dödsriket,</t> <t>tillsammans med ditt harpospel.</t> <t>Din bädd är förruttnelse</t> <t>och ditt täcke är maskar. <pb/></t>


text:
<t>Hur har du inte fallit från himlen,</t> <t>du morgonstjärna, du gryningens son!</t> <t>Du har slagits till marken,</t> <t>du som slog ner folken.</t>


text:
<t>Du sa för dig själv:</t> <t>”Jag ska stiga upp till himlen</t> <t>och resa min tron ovanför Guds stjärnor.</t> <t>Jag ska sätta mig på gudaförsamlingens berg</t> <t>långt uppe i norr.</t>


text:
<t>De som ser dig stirrar på dig</t> <t>och betraktar dig:</t> <t>”Är det här mannen som fick jorden att skaka</t> <t>och kungadömena att darra,</t>


text:
<t>han som förvandlade världen till en öken</t> <t>och lade dess städer i ruiner</t> <t>och som aldrig släppte sina fångar?” <pb/></t>


text:
<t>men du ligger bortkastad utan grav,</t> <t>som en avbruten gren,</t> <t>täckt av de döda som stupat för svärd.</t> <t>De läggs i gravrum av sten,</t> <t>men du ligger som ett kadaver som man trampar på.<f>[20]</f></t>


text:
<t>Du får inte vila i en grav tillsammans med de andra,</t> <t>för du har fördärvat ditt land och slagit ihjäl ditt folk. <pb/>De som kommit från denna onda ätt ska man aldrig mer tala om.</t>


text:
<t>Gör i ordning en slaktplats för dess söner</t> <t>för deras fäders synd.</t> <t>De ska inte resa sig</t> <t>och erövra landet,</t> <t>inte breda ut sina städer över världen. <pb/></t>


text:
<t>”Jag ska själv resa mig mot honom,”</t> <t>säger härskarornas HERRE,</t> <t>”och jag ska utrota ur Babylon både namn och de överlevande,</t> <t>dess avkomma och ätt, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Jag ska förvandla platsen till en sumpmark och ett tillhåll för trappfåglar.</t> <t>Med ödeläggelsens kvast ska jag sopa igen landet,” säger härskarornas HERRE.</t>


text:
<t>Härskarornas HERRE har svurit och sagt:</t> <t>”Det ska sannerligen ske som jag har planerat,</t> <t>det ska bli som jag har bestämt.</t>


text:
<t>Assyrierna i mitt land ska krossas,</t> <t>på mina berg ska jag trampa ner dem.</t> <t>Oket ska då lyftas av dem</t> <t>och bördan från deras axlar.” <pb/></t>


text:
<t>Detta är mitt beslut för hela jorden,</t> <t>och detta är den hand som sträcker sig över alla folk.</t>


text:
<t>För härskarornas HERRE har beslutat det,</t> <t>och vem kan göra det om intet?</t> <t>Han har räckt ut sin hand,</t> <t>och vem kan hindra honom?</t>


text:
<t>Gläd dig inte, Filisteen,</t> <t>över att staven som slog dig är sönderbruten.</t> <t>För från ormens rot ska det komma en giftorm,</t> <t>dess frukt ska bli en flygande orm.</t>


text:
<t>De fattigaste bland fattiga ska finna bete</t> <t>och de arma vila i trygghet.</t> <t>Men er ska jag utplåna med hungersnöd</t> <t>och slå ihjäl varje överlevande. <pb/></t>


text:
<t>Gråt, du port! Klaga, du stad!</t> <t>Du, hela Filisteen, ska smälta bort.</t> <t>För en rök kommer norrifrån,</t> <t>och ingen sackar efter i fiendernas led.<f>[21]</f></t>


text:
<t>Vad ska man svara det främmande folkets sändebud?</t> <t>”HERREN har grundat Sion,</t> <t>och där finner de betryckta bland hans folk sin tillflykt.”</t>


text:
<pb/>Profetia om Moab: <pb/><t>Över en natt ska Ar Moab ödeläggas och förstöras</t> <t>och Kir Moab förödas och läggas i ruiner.</t>


text:
<t>Folket i Divon ska gå till sina tempel,</t> <t>till sina offerplatser,</t> <t>för att gråta.</t> <t>Över Nebo och Medeva</t> <t>hörs Moabs klagan.</t> <t>Varje huvud är rakat</t> <t>och varje skägg avklippt.</t>


text:
<t>De går på gatorna klädda i säcktyg.</t> <t>På deras tak och torg klagar alla,</t> <t>och tårarna rinner.</t>


text:
<t>Heshbon och Elale klagar</t> <t>så att det hörs ända bort till Jahas.</t> <t>Därför ropar Moabs soldater,</t> <t>de är fyllda av ångest. <pb/></t>


text:
<t>Jag ropar i mitt inre för Moab.</t> <t>Dess flyktingar tar sig till Soar</t> <t>och Eglat Shelishia.</t> <t>Gråtande tar man sig</t> <t>uppför vägen till Luchit,</t> <t>och längs vägen till Horonajim</t> <t>hörs klagan över förödelsen.</t>


text:
<t>Nimrims vatten torkar ut,</t> <t>gräset vissnar bort och växtligheten dör,</t> <t>inget grönt finns kvar.</t>


text:
<t>Klagorop hörs längs hela Moabs gräns,</t> <t>ända bort till Eglajim hörs deras jämmer</t> <t>och klagan ända till Beer Elim.</t>


text:
<t>Dimons vatten fylls av blod,</t> <t>men ännu mer ska jag låta komma över Dimon:</t> <t>ett lejon över dem som överlevt från Moab</t> <t>och över det som är kvar av landet<f>[22]</f>.</t>


text:
<pb/><t>Sänd lamm till landets härskare</t> <t>från Sela<f>[23]</f> genom öknen till Sions berg.</t>


text:
<t>Likt fåglar som flyr, utstötta ur boet,</t> <t>kommer Moabs döttrar till Arnons vadställen. <pb/></t>


text:
<t>”Ge oss råd, fatta ett beslut!</t> <t>Låt din skugga falla som nattens mörker, mitt på dagen!</t> <t>Göm de fördrivna,</t> <t>röj inte de flyende!</t>


text:
<t>Låt mina fördrivna från Moab</t> <t>få stanna hos dig.</t> <t>Var en tillflykt för dem mot fördärvaren.” <pb/>För förtryckaren ska inte finnas mer,</t> <t>förödelsen är över,</t> <t>våldsverkaren är borta från landet.</t>


text:
<t>Då ska en tron upprättas i nåd,</t> <t>och i trohet ska en domare</t> <t>sitta på den i Davids hydda,</t> <t>en som söker det rätta</t> <t>och strävar efter rättfärdighet. <pb/></t>


text:
<t>Vi har hört om Moabs stolthet,</t> <t>dess enorma övermod och högfärd,</t> <t>stolthet och arrogans,</t> <t>dess tomma prat.</t>


text:
<t>Därför jämrar sig moabiterna,</t> <t>alla jämrar sig över Moab</t> <t>i sorg och bedrövelse över Kir-Haresets druvkakor.</t>


text:
<t>För Heshbons fält torkar ut,</t> <t>liksom Sivmas vinrankor.</t> <t>Folkens herrar har trampat ner</t> <t>de utsökta vinrankorna</t> <t>som nådde ända bort till Jaser,</t> <t>slingrade sig i öknen</t> <t>och bredde ut sig till havet.</t>


text:
<t>Därför gråter jag som Jaser</t> <t>över Sivmas vinrankor.</t> <t>Mina tårar ska flöda över Heshbon och Elale,</t> <t>glädjeropen över din mogna frukt och skörd har upphört.</t>


text:
<t>Nu är all glädje och fröjd borta</t> <t>från trädgårdarna.</t> <t>Inga sånger och inget jubel</t> <t>hörs i vingårdarna,</t> <t>och trampet i vinpressarna har upphört.</t> <t>Jag har gjort slut på all deras skördeglädje.</t>


text:
<t>När nu Moab träder fram på sin offerplats</t> <t>tröttar hon bara ut sig där,</t> <t>och när hon går till sin helgedom för att be,</t> <t>är det till ingen nytta.</t>


text:
Men nu säger HERREN: ”Inom tre år, som är som en daglönares år,<f>[24]</f> ska Moabs glans med hela dess stora folkmängd vara försvunnen. De överlevande ska vara få och obetydliga.”


text:
<pb/>Profetia om Damaskus: <pb/><t>”Se, Damaskus ska inte längre vara en stad,</t> <t>bara en hög ruiner.</t>


text:
<t>Efraims befästa stad ska försvinna,</t> <t>likaså Damaskus kungamakt</t> <t>och det som finns kvar av Aram.</t> <t>Det ska gå med dem</t> <t>som med israeliternas härlighet,” säger härskarornas HERRE.</t>


text:
<t>Det blir som när skördemannen samlar ihop säd</t> <t>och med sin arm skär av axen,</t> <t>som när man plockar ax i Refaimdalen.</t>


text:
<t>Bara en efterskörd blir kvar,</t> <t>som när man slår ett olivträd</t> <t>—  två eller tre i trädets topp</t> <t>och fyra eller fem på grenarna, säger HERREN, Israels Gud.”</t>


text:
<t>De ska inte längre vända sig till de altaren</t> <t>som de själva har tillverkat och inte se på det</t> <t>som de gjort med sina egna händer, asherapålarna och rökelsealtarna.</t>


text:
<pb/>Den dagen ska deras befästa städer ligga övergivna i skogen och undervegetationen, så som de som en gång övergavs<f>[25]</f> för Israels skull. Allt ska ödeläggas.


text:
<pb/><t>För du har glömt din frälsnings Gud,</t> <t>inte kommit ihåg den klippa som är din fästning.</t> <t>Du planterar ljuvliga plantor av finaste sort</t> <t>från främmande länder.</t>


text:
<t>Samma dag som du planterar dem</t> <t>börjar de spira och skjuta nya skott.<f>[26]</f></t> <t>Men ändå uteblir skörden när plågans dag kommer</t> <t>med sin outhärdliga smärta<f>[27]</f>. <pb/></t>


text:
<t>Som bruset av stora vatten är folkets raseri,</t> <t>men han tillrättavisar dem,</t> <t>och de flyr långt bort,</t> <t>likt agnar för vinden på bergen,</t> <t>ja, likt virvlande ogräsfrön i stormen.</t>


text:
<t>På kvällen väntar skräck,</t> <t>i gryningen är de borta.</t> <t>Detta är våra plundrares del</t> <t>och våra rövares lott.</t>


text:
<t>som skickar sändebud över havet,</t> <t>med papyrusbåtar över vattnen! <pb/>Gå, ni snabbfotade budbärare,</t> <t>till ert välväxta folk med glänsande hy,</t> <t>ett folk som är fruktat vida omkring,</t> <t>det starka och segerrika folket</t> <t>vars land delas av floder.<f>[28]</f> <pb/></t>


text:
<t>Alla ni världens invånare,</t> <t>ni som bor på jorden,</t> <t>lägg märke till banéret som reses på bergen,</t> <t>och lyssna till hornet som ljuder.</t>


text:
<t>För så säger HERREN till mig:</t> <t>”Jag ska vara stilla och betrakta er från min boning,</t> <t>likt solskenets skimrande hetta</t> <t>och daggens moln som sänker sig över skörden.”</t>


text:
<t>För innan skördetiden är inne,</t> <t>när vinrankorna slutat blomma</t> <t>och druvorna börjat mogna,</t> <t>ska han skära av skotten med en kniv</t> <t>och ta bort grenarna.</t>


text:
<t>Allt ska lämnas åt rovfåglarna i bergen</t> <t>och markens djur.</t> <t>Rovfåglarna ska leva av dem på sommaren</t> <t>och markens djur på vintern.</t>


text:
<pb/>På den tiden ska gåvor bäras fram till härskarornas HERRE av det högväxta folket med glänsande hy, ett folk som är fruktat vida omkring, det starka och segerrika folket, vars land delas av floder, till platsen för härskarornas HERRES namn, Sions berg.


text:
<pb/>Profetia om Egypten: <pb/><t>Se, HERREN rider på ett snabbt moln,</t> <t>han kommer till Egypten.</t> <t>Egyptens avgudar bävar inför honom,</t> <t>egypterna blir modlösa. <pb/></t>


text:
<t>”Jag hetsar upp egypter mot egypter,</t> <t>bror mot bror,</t> <t>var och en mot sin nästa,</t> <t>stad mot stad,</t> <t>rike mot rike.</t>


text:
<t>Egypterna tappar modet,</t> <t>och deras planer gör jag om intet.</t> <t>De rådfrågar avgudar, gengångare,</t> <t>de dödas andar och spådomsandar.</t>


text:
<t>Jag ska överlämna Egypten till en hård herres makt,</t> <t>och en grym kung ska härska över dem”,</t> <t>säger Herren, härskarornas HERRE. <pb/></t>


text:
<t>All grönska utmed floden och i floddeltat,</t> <t>liksom alla sädesfält vid floden</t> <t>ska torka ut och blåsas bort</t> <t>och inte mer finnas till.</t>


text:
<t>Alla fiskare sörjer och klagar,</t> <t>alla som kastar ut krokar i Nilen klagar,</t> <t>och de som kastar ut sina nät i vattnen</t> <t>är modlösa.</t>


text:
<t>handarbetarna<f>[29]</f> är krossade,</t> <t>och de som arbetar för lön grips av ångest. <pb/></t>


text:
<t>Dumma är furstarna i Soan,</t> <t>faraos visa rådgivare förmedlar dåraktiga råd.</t> <t>Hur kan ni säga till farao:</t> <t>”Jag är de vises ättling,</t> <t>ättling till forntida kungar?” <pb/></t>


text:
<t>Var är nu dina visa?</t> <t>Låt dem uppenbara för dig och kungöra</t> <t>vad härskarornas HERRE bestämt om Egypten.</t>


text:
<t>Soans furstar agerar som dårar,</t> <t>Memfis<f>[30]</f> furstar är bedragna,</t> <t>stammarnas stöttepelare leder Egypten vilse.</t>


text:
<t>HERREN har utgjutit i dem en förvirringens ande,</t> <t>så att de får Egypten att ragla vad det än gör,</t> <t>som en drucken i sina spyor.</t>


text:
<pb/>Egypterna ska då bli som kvinnor, de ska darra av fruktan för härskarornas HERRES utsträckta hand mot dem.


text:
Juda land ska skapa förvirring bland egypterna. Var och en som hör detta omtalas ska bli förskräckt över de beslut som härskarornas HERRE, har fattat.


text:
<pb/>Vid den tiden ska man i fem städer i Egypten tala Kanaans språk och svära vid härskarornas HERRE. En av dessa ska kallas Solstaden<f>[31]</f>.


text:
<pb/>Mitt i Egyptens land kommer det då att finnas ett altare åt HERREN, och vid gränsen ett monument till HERRENS ära.


text:
Det ska vara till tecken och vittnesbörd om härskarornas HERRE i Egypten. När de ropar till HERREN för sina förtryckares skull, ska han sända dem en räddare som försvarar och befriar dem.


text:
HERREN ska göra sig känd för egypterna, och på den tiden ska de lära känna HERREN. De ska tjäna honom med slaktoffer och matoffer. De ska avlägga löften inför HERREN och hålla dem.


text:
HERREN ska slå Egypten  —  slå men också hela. När de vänder sig till HERREN ska han svara på deras böner och hela dem.


text:
<pb/>Den dagen ska det gå en huvudväg från Egypten till Assyrien, och assyrierna ska komma till Egypten och egypterna till Assyrien, och egypterna ska tillbe tillsammans med assyrierna.


text:
Den dagen ska Israel vara den tredje, vid sidan om Egypten och Assyrien, och bli till välsignelse på jorden.


text:
Härskarornas HERRE ska välsigna dem: <pb/><t>”Välsignelse över Egypten, mitt folk,</t> <t>över Assyrien, som jag har format,</t> <t>och över Israel, mitt arv!”</t>


text:
<pb/>Samma år som Sargon, kungen i Assyrien, skickade överbefälhavaren till Ashdod och denne anföll och intog det,


text:
talade HERREN genom Jesaja, Amos son. Han sa: ”Gå, ta av dig säcktyget från höfterna, och ta av dina sandaler!” Jesaja gjorde så och gick omkring utan kläder och barfota.


text:
<pb/>Sedan sa HERREN: ”Så som min tjänare Jesaja nu har gått omkring utan kläder och barfota i tre år som ett tecken och förebud för Egypten och Kush,


text:
så ska kungen i Assyrien föra bort de tillfångatagna egypterna och de landsförvisade kushiterna, unga och gamla, utan kläder och barfota, med bar bak, till skam för Egypten.


text:
Då ska de som bor vid denna kust undra: Om det nu gick så här med dem som var vårt hopp, dem som vi flydde till för att söka räddning från den assyriske kungen, vad har då vi för chans att klara oss?”


text:
<pb/>Profetia om öknen vid havet: <pb/><t>Som en storm som drar över Negev,</t> <t>så kommer det från öknen,</t> <t>från det skrämmande landet. <pb/></t>


text:
<t>En fruktansvärd syn har visats för mig:</t> <t>Förrädare förräder,</t> <t>härjare härjar.</t> <t>Gå till anfall, Elam!</t> <t>Till belägring, Medien!</t> <t>Jag gör slut på all klagan. <pb/></t>


text:
<t>Därför skakar hela min kropp av smärta,</t> <t>ångesten är över mig, som när en kvinna ska föda.</t> <t>Jag blir förstummad av vad jag hör</t> <t>och förtvivlad över vad jag ser.</t>


text:
<t>Mitt hjärta slutar nästan att slå,</t> <t>jag darrar av rädsla.</t> <t>Skymningen som jag förut längtade efter</t> <t>har blivit en fasa för mig. <pb/></t>


text:
<t>Man dukar bord,</t> <t>lägger ut underlag,</t> <t>äter och dricker.</t> <t>Res er, furstar!</t> <t>Smörj era sköldar!</t>


text:
<pb/>Så här sa Herren till mig: <pb/><t>”Gå och sätt ut en vakt</t> <t>som kan rapportera vad han ser.</t>


text:
<t>När han ser hästdragna vagnar,</t> <t>ryttare på åsnor och kameler</t> <t>måste han vara högst beredd.”</t>


text:
<pb/>Han som spanade<f>[32]</f> ropade: <pb/><t>”Här står jag hela tiden,</t> <t>dag efter dag i vakttornet, Herre,</t> <t>natt efter natt stannar jag på min post.</t>


text:
<t>Men nu kommer det någon,</t> <t>en trupp i vagn bakom hästar!”</t> <t>Den som svarade sa:</t> <t>”Det har fallit, Babylon har fallit,</t> <t>och alla dess avgudar ligger krossade på marken.” <pb/></t>


text:
<t>Mitt folk ligger söndertröskat på marken!</t> <t>Vad jag har hört från härskarornas HERRE, Israels Gud,</t> <t>har jag förkunnat för er.</t>


text:
<pb/>Profetia om Duma<f>[33]</f>: <pb/><t>Någon ropar till mig från Seir:</t> <t>”Vakt, händer det något med natten?</t> <t>Vakt, händer det något med natten?”</t>


text:
<t>Vakten svarar:</t> <t>”Morgonen kommer,</t> <t>men också natten.</t> <t>Fråga gärna, och kom tillbaka och fråga igen!”</t>


text:
<pb/>Profetia om Arabien: <pb/><t>Ni karavaner från Dedan</t> <t>ska slå läger i Arabiens vildmark.</t>


text:
<pb/>Så säger Herren till mig: ”Om ett år, som är som en daglönares år<f>[34]</f>, ska det vara slut på Kedars överlägsenhet.


text:
<pb/>Profetia om Synernas dal: <pb/><t>Vad är det som händer dig?</t> <t>Varför springer alla upp på taken?</t>


text:
<t>Du stad full av larm och oväsen och triumf!</t> <t>Dina slagna har inte slagits med svärd,</t> <t>och de har inte dött i strid.</t>


text:
<t>Alla dina ledare har tagit till flykten.</t> <t>De har tillfångatagits utan båge.</t> <t>Alla som du grep tillfångatogs,</t> <t>fastän de flydde långt bort.</t>


text:
<t>Därför säger jag:</t> <t>”Låt mig få vara ensam</t> <t>och gråta bittert!</t> <t>Försök inte trösta mig</t> <t>när mitt folk går under!” <pb/></t>


text:
<t>En dag med förvirring, tumult och skräck</t> <t>kommer från Herren, härskarornas HERRE,</t> <t>i Synernas dal med nerbrutna murar</t> <t>och rop upp mot berget.</t>


text:
<t>Dina ljuvliga dalar är fulla av vagnar,</t> <t>och ryttare har ställt upp sig vid porten. <pb/></t>


text:
<t>Juda blottläggs och blir utan skydd.</t> <t>Du ser dig den dagen om efter vapen i Skogshuset.</t>


text:
<t>Ni ser att det finns många rämnor i Davids stad,</t> <t>och ni samlar upp vattnet i Nedre dammen.</t>


text:
<t>Ni bygger en ny damm mellan murarna</t> <t>för vattnet från Gamla dammen.</t> <t>Men ni ser inte upp till honom som gjort detta,</t> <t>till den som för länge sedan planerat det här. <pb/></t>


text:
<t>Herren, härskarornas HERRE, kallar er den dagen</t> <t>till att gråta och sörja</t> <t>och till att raka era huvuden</t> <t>och klä er i säcktyg.</t>


text:
<t>Men i stället blir det glädje och firande,</t> <t>slakt av oxar och lamm,</t> <t>köttätande och vindrickande:</t> <t>”Låt oss äta och dricka,</t> <t>imorgon ska vi ju ändå dö!”</t>


text:
<pb/>Härskarornas HERRE har uppenbarat för mig, låtit mig höra: ”Denna er skuld ska inte försonas så länge ni lever,” säger Herren, härskarornas HERRE.


text:
<pb/>Så säger Herren, härskarornas HERRE, till mig: <pb/><t>”Gå till förvaltaren Shevna, palatsets föreståndare, och säg:</t>


text:
<t>Vad gör du här,</t> <t>och vem har du här</t> <t>för att du ska hugga ut en grav åt dig här,</t> <t>göra åt dig en grav högt uppe,</t> <t>en boning i klippan?</t>


text:
<t>Se, HERREN ska kasta dig långt bort, du mäktige man!</t> <t>Herren ska ta tag i dig<f>[35]</f></t>


text:
<t>och rulla ihop dig till en boll</t> <t>och kasta dig långt bort till ett stort land,</t> <t>där du ska dö,</t> <t>och där dina hästar och ståtliga vagnar ska bli kvar.</t> <t>Du är en skamfläck för din herres hus!</t>


text:
Jag ska klä honom i din mantel, spänna om honom ditt bälte och ge honom din auktoritet, och han ska bli en far för folket i Jerusalem och Juda.


text:
Jag ska lägga på honom nyckeln till Davids hus. När han öppnar kan ingen stänga, och när han stänger kan ingen öppna.


text:
Jag ska slå in honom som en spik som sitter stadigt på sin plats. Han ska bli som en högaktad tron för sin fars släkt.


text:
Så ska de hänga på honom all ära från hans fars släkt, ätt och avkomlingar, alla mindre kärl, skålar och allehanda krus.<f>[36]</f>


text:
<pb/>Men den dagen, säger härskarornas HERRE, kommer spiken som satt stadigt på sin plats att lossna. Den bryts av och faller ner. Bördan som hängde på den förstörs, för HERREN har talat.”


text:
<pb/>Profetia om Tyros: <pb/><t>Klaga, ni skepp från Tarshish,</t> <t>för det ligger öde,</t> <t>utan hus, utan hamn.</t> <t>Från kittéernas land<f>[37]</f></t> <t>har budskapet kommit till dem. <pb/></t>


text:
<t>Tig, ni invånare i kustländerna</t> <t>och köpmän från Sidon,</t> <t>som gjort sig så rika på sjöfarten.</t>


text:
<t>Över vattnen kom säd från Shichor</t> <t>och från skördar vid Nilen</t> <t>som gav god vinst,</t> <t>och Tyros blev en marknadsplats för nationer. <pb/></t>


text:
<t>Du får skämmas, Sidon,</t> <t>du havets fästning,</t> <t>för havet säger:</t> <t>”Jag har inte haft någon födslovånda,</t> <t>inte fött barn,</t> <t>inte fött upp ynglingar</t> <t>eller fostrat flickor.”</t>


text:
<t>Är detta er glada stad från flydda tider,</t> <t>vars invånare har gett sig av långt bort</t> <t>och befolkat avlägsna länder?</t>


text:
<t>Vem har planerat detta för Tyros,</t> <t>drottningen som delade ut kronor,</t> <t>vars köpmän var furstar,</t> <t>vars affärsmän var stormän på jorden?</t>


text:
<t>Härskarornas HERRE har planlagt detta</t> <t>för att krossa den stolta prakten</t> <t>och för att ödmjuka alla jordens stormän. <pb/></t>


text:
<t>Han har räckt ut sin hand över havet</t> <t>och fått riken att skaka.</t> <t>HERREN har gett en befallning</t> <t>att Kanaans fästningar ska krossas.</t>


text:
<t>Han sa:</t> <t>”Aldrig mer ska du glädjas,</t> <t>Sidon, du kränkta oskuld. <pb/>Res dig och dra till kittéernas land<f>[39]</f>,</t> <t>men inte heller där ska du få någon ro.”</t>


text:
<t>Se på kaldéerna,</t> <t>detta folk som inte mer finns,</t> <t>vars land Assyrierna har gett till ökendjur.</t> <t>De reste belägringstorn,</t> <t>rev ner dess palats</t> <t>och lade det i ruiner.<f>[40]</f> <pb/></t>


text:
<pb/>På den tiden ska Tyros falla i glömska under sjuttio år, lika länge som en kungs tid. Efter de sjuttio åren ska det ske med Tyros som i visan om den prostituerade:


text:
<pb/><t>”Ta din harpa och vandra genom staden,</t> <t>du bortglömda sköka.</t> <t>Spela vackert och sjung så</t> <t>att man kommer ihåg dig!”</t>


text:
<pb/>Efter de sjuttio åren ska HERREN ta sig an Tyros. Men än en gång ska hon sälja sig som en prostituerad och bedriva otukt med alla jordens riken över hela världen.


text:
Men det som hon nu tjänar ska helgas åt HERREN, inte läggas undan eller lagras, utan hela förtjänsten ska gå till dem som bor inför HERREN, för att de ska ha nog med mat och praktfulla kläder.


text:
<pb/><t>Se! HERREN ödelägger jorden</t> <t>och förstör den.</t> <t>Han härjar dess yta</t> <t>och skingrar dess inbyggare.</t>


text:
<t>Då går det prästen som folket,</t> <t>herren som tjänaren,</t> <t>husmodern som slavflickan,</t> <t>köparen som säljaren,</t> <t>långivaren som låntagaren,</t> <t>borgenären som den skuldsatte.</t>


text:
<t>Jorden sörjer och vissnar,</t> <t>världen tynar bort och vissnar,</t> <t>jordens stolta tynar bort.</t>


text:
<t>Jorden har blivit oren</t> <t>under sina invånare.</t> <t>De har överträtt lagarna,</t> <t>våldfört sig på buden</t> <t>och brutit det eviga förbundet.</t>


text:
<t>Därför förtär en förbannelse jorden,</t> <t>och dess invånare måste ta sitt straff.</t> <t>Därför tynar jordens invånare bort,</t> <t>och endast några blir kvar.</t>


text:
<t>Det hörs inte längre några sorgfria melodier från harpor,</t> <t>det är slut med de glädjandes sorl,</t> <t>och den glada lyran har tystnat.</t>


text:
<t>Man dricker inte vin och sjunger längre,</t> <t>och de starka dryckerna ger sina drickare en bitter eftersmak.</t>


text:
<t>Klagorop hörs på gatorna,</t> <t>man ropar efter vin.</t> <t>All glädje har förvandlats till mörker,</t> <t>och all lycka har försvunnit från jorden.</t>


text:
<t>Så ska det vara på jorden, bland folken,</t> <t>som när man slår ner oliverna från ett träd</t> <t>och som en efterskörd av vinbärgningen. <pb/></t>


text:
<t>Från jordens ände hör vi sånger:</t> <t>”Ära till den Rättfärdige!”</t> <pb/>Men jag sa: <pb/><t>”Jag, arma människa, förgås! Ve mig!</t> <t>Förrädare förräder!</t> <t>Med förräderi förräder de!”</t>


text:
<t>Den som flyr för skräckens rop</t> <t>ramlar i fallgropen,</t> <t>och den som klättrar upp ur gropen</t> <t>fastnar i snaran. <pb/>Himlens dammluckor öppnas,</t> <t>och jordens grundvalar skakar.</t>


text:
<t>Jorden raglar som en drucken</t> <t>och svajar som en hydda i storm.</t> <t>Den faller under bördan av sin skuld,</t> <t>och den reser sig aldrig mer igen.</t>


text:
De ska samlas ihop som fångar i en fängelsehåla och låsas in i ett fängelse. Efter en lång tid ska de straffas.


text:
Då ska månen blygas och solen skämmas, för härskarornas HERRE är kung på Sions berg och i Jerusalem, och de äldste får möta hans härlighet.


text:
<pb/><t>HERRE, du är min Herre,</t> <t>jag vill upphöja dig och prisa ditt namn.</t> <t>Du har fullföljt dina planer,</t> <t>gjort underbara ting sedan urtiden,</t> <t>i stor trofasthet.</t>


text:
<t>Du har förvandlat staden till en grushög,</t> <t>lagt befästningen i ruiner.</t> <t>Främlingarnas fästning är inte längre någon stad</t> <t>och kommer aldrig mer att byggas upp igen.</t>


text:
<t>Du är en fästning för den svage,</t> <t>en fästning för den fattige i hans nöd,</t> <t>en tillflykt undan storm,</t> <t>en skugga i hettan.</t> <t>De grymmas andedräkt är</t> <t>som en störtskur mot en vägg,</t>


text:
<t>som hettan i ett ökenland.</t> <t>Du tystar främlingarnas larm,</t> <t>och som skuggan av ett moln</t> <t>tar de grymmas sång slut. <pb/></t>


text:
<t>Här på detta berg ska härskarornas HERRE</t> <t>ordna ett gästabud för alla folk,</t> <t>en fest med mycket mat och viner av högsta kvalitet,</t> <t>rätter av bästa slag och utsökt, klarat vin.</t>


text:
<t>På detta berg ska han förstöra den svepning</t> <t>som täcker alla folk,</t> <t>den slöja som skyler alla nationer.</t>


text:
<t>Han ska för alltid göra slut på döden.</t> <t>Herren, HERREN ska torka bort alla tårar från alla ansikten</t> <t>och göra slut på sitt folks vanära på hela jorden. HERREN har talat.</t>


text:
<t>På den dagen ska man säga:</t> <t>”Det här är vår Gud,</t> <t>den som vi väntade på,</t> <t>vår räddare.</t> <t>Det här är HERREN som vi väntade på.</t> <t>Låt oss jubla och vara glada</t> <t>över hans räddning.” <pb/></t>


text:
<t>För HERRENS hand vilar över detta berg,</t> <t>men Moab ska trampas ner</t> <t>som halm i dyn under hans fötter.</t>


text:
<t>Han breder ut sina händer mitt i halmen</t> <t>som simmaren som ska simma.</t> <t>Gud ska göra slut på hans stolthet</t> <t>över vad han med sina händer kan åstadkomma.<f>[41]</f></t>


text:
<t>Dina höga fästningsmurar förstör han</t> <t>och bryter ner dem till marken,</t> <t>gör dem till grus.</t>


text:
<pb/>På den dagen ska man i Juda land sjunga denna sång: <pb/><t>Vi har en stark stad,</t> <t>och han sätter upp murar och vallar till vår räddning.</t>


text:
<t>Öppna portarna,</t> <t>så att ett rättfärdigt folk kan komma in,</t> <t>ett folk som förblir troget.</t>


text:
<t>Den som är uthållig i sitt sinne</t> <t>ger du fullkomlig frid,</t> <t>därför att han förtröstar på dig.</t>


text:
<t>Han ödmjukar dem som bor där uppe</t> <t>i den högt belägna staden.</t> <t>Han slår ner den, jämnar den med marken,</t> <t>krossar den till grus.</t>


text:
<t>Den rättfärdiges väg är jämn.</t> <t>Du, den Rättsinnige,</t> <t>har jämnat ut den rättfärdiges stig.</t>


text:
<t>På dina bestämmelsers väg</t> <t>står vårt hopp till dig, HERRE.</t> <t>Vi längtar efter ditt namn och din ära.</t>


text:
<t>Om natten längtar jag efter dig,</t> <t>anden i mig söker dig.</t> <t>När dina domar kommer över jorden</t> <t>lär sig världens befolkning rättfärdighet.</t>


text:
<t>Om man visar nåd mot den onde</t> <t>lär han sig ingen rättfärdighet.</t> <t>I de rättsinnigas land handlar han gudlöst</t> <t>och bryr sig inte om HERRENS majestät.</t>


text:
<t>HERRE, din hand är lyft,</t> <t>men de ser det inte.</t> <t>Låt dem se din lidelse för ditt folk</t> <t>och skämmas.</t> <t>Låt dem brinna i den eld</t> <t>som är avsedd för dina fiender! <pb/></t>


text:
<t>HERRE, vår Gud,</t> <t>andra herrar har härskat över oss,</t> <t>men endast ditt namn vill vi ära.</t>


text:
<t>De döda får inte liv igen,</t> <t>de dödas andar<f>[42]</f> uppstår inte.</t> <t>Så har du straffat dem,</t> <t>förgjort dem,</t> <t>utplånat hela minnet av dem.</t>


text:
<t>Du har gjort folket stort, HERRE,</t> <t>du har gjort folket stort.</t> <t>Du har gjort det till din ära,</t> <t>och du har utvidgat landets alla gränser.<f>[43]</f> <pb/></t>


text:
<t>Som en kvinna som ska föda</t> <t>skriker i födslovåndor,</t> <t>så var det med oss</t> <t>inför dig, HERRE.</t>


text:
<t>Vi var havande och våndades</t> <t>men födde vind.</t> <t>Vi förde ingen räddning till jorden,</t> <t>inga invånare föddes in i världen.<f>[44]</f> <pb/></t>


text:
<t>Dina döda ska bli levande igen,</t> <t>deras kroppar ska uppstå.</t> <t>Vakna upp och ropa av glädje,</t> <t>ni som vilar i mullen!</t> <t>För din dagg är som morgonens dagg,</t> <t>och jorden ska åter föda fram sina döda.<f>[45]</f> <pb/></t>


text:
<t>Kom, mitt folk, gå in i era rum</t> <t>och lås dörrarna om er!</t> <t>Göm er en liten stund,</t> <t>tills vreden är över.</t>


text:
<t>Se! HERREN kommer från sin boning</t> <t>för att straffa jordens folk för deras synd.</t> <t>Jorden ska blotta sina blodsskulder</t> <t>och inte längre dölja sina dräpta.</t>


text:
<pb/>På den dagen ska HERREN <pb/><t>med sitt fruktade, stora, starka svärd</t> <t>straffa Leviatan, den snabba ormen,</t> <t>Leviatan, den ringlande ormen,</t> <t>och döda odjuret i havet.</t>


text:
<t>”Jag, HERREN, sköter om den.</t> <t>Jag vattnar den ständigt</t> <t>och vakar över den dag och natt,</t> <t>för att ingen ska skada den.</t>


text:
<t>Jag hyser ingen vrede.</t> <t>Men om den ger mig törnen och tistlar,</t> <t>så ger jag mig i strid mot den</t> <t>och bränner upp alltsammans,</t>


text:
<t>om man nu inte söker beskydd hos mig</t> <t>för att sluta fred med mig.</t> <t>Ja, måtte man sluta fred med mig.” <pb/></t>


text:
<t>I kommande tider ska Jakob slå rot,</t> <t>Israel ska knoppas och blomma,</t> <t>för att fylla hela världen med frukt. <pb/></t>


text:
<t>Har han slagit dem</t> <t>som han slog dem som slog hans folk?</t> <t>Eller dräpt dem</t> <t>som dess dråpare blev dräpta?</t>


text:
<t>Nej, du stred mot folket</t> <t>genom att föra bort det i fångenskap,</t> <t>de drevs bort med hans stormvind,</t> <t>som när den heta östanvinden blåser.</t>


text:
<t>Så blir också Jakobs skuld försonad,</t> <t>och detta är priset för borttagandet av hans synd:</t> <t>Han låter altarnas stenar</t> <t>krossas som kalkstenar,</t> <t>och asherapålarna och rökelsealtarna</t> <t>ska aldrig resas igen.</t>


text:
<t>Den befästa staden ligger öde,</t> <t>en övergiven boplats,</t> <t>ödslig som en öken.</t> <t>Där betar och lägger sig kalvarna</t> <t>och äter upp kvistarna.<f>[46]</f></t>


text:
<t>När grenarna har torkat bryts de av,</t> <t>och kvinnor kommer</t> <t>och gör upp eld med dem.</t> <t>Sådant är detta folk, oförståndigt.</t> <t>Därför visar deras Skapare ingen barmhärtighet mot dem,</t> <t>han som format dem visar ingen nåd.</t>


text:
<pb/>Men den dagen ska HERREN tröska, från Eufrat och till Egyptens gränsflod, och plocka er samman en efter en, ni israeliter.


text:
På den dagen ska ett mäktigt horn ljuda, och de som försvunnit i Assyrien ska komma, liksom de som skingrats i Egypten, och tillbe HERREN på det heliga berget i Jerusalem.


text:
<pb/><t>Ve över den stolta kronan av Efraims drinkare,</t> <t>den bleknande blomstringen av dess härliga prydnad</t> <t>på bergskrönet ovanför de berusades grönskande dal!</t>


text:
<t>Se, Herren är mäktig och stark,</t> <t>som en hagelskur, som en förödande stormvind,</t> <t>som skyfall, som översvämmande vatten.</t> <t>Med handen slår han den till marken,</t>


text:
<t>Den bleknande blomstringen av dess härliga prydnad</t> <t>på bergskrönet ovanför de berusades grönskande dal</t> <t>ska det gå som ett tidigt mognat försommarfikon:</t> <t>vem det än är som ser det</t> <t>tar han det i sin hand och slukar i sig. <pb/></t>


text:
<t>Den dagen ska härskarornas HERRE bli en härlig krona,</t> <t>en ärekrans för dem som finns kvar av hans folk.</t>


text:
<t>Han ger en rättens ande åt den som skipar rätt</t> <t>och styrka åt dem som driver bort fienden från porten. <pb/></t>


text:
<t>Men nu raglar också dessa av vin</t> <t>och vinglar av öl.</t> <t>Präster och profeter raglar av öl</t> <t>och är förvirrade av vin.</t> <t>De raglar av öl,</t> <t>vinglande får de sina syner,</t> <t>och vacklande skipar de rätt.</t>


text:
<t>”Vem vill han lära förstånd?</t> <t>För vem vill han förklara budskapet?</t> <t>För avvanda spädbarn</t> <t>som just tagits från bröstet?</t>


text:
<t>han som sa till dem:</t> <t>”Här är en viloplats,</t> <t>låt den trötte vila,</t> <t>här finns ro.”</t> <t>Men de ville inte lyssna.</t>


text:
<t>HERRENS ord blir för dem</t> <t>”ljud på ljud, ljud på ljud,</t> <t>lite här, lite där.<f>[48]</f></t> <t>Så ska de gå och falla baklänges,</t> <t>göra sig illa,</t> <t>gå i fällan och bli fångade.” <pb/></t>


text:
<t>Så lyssna nu till HERRENS ord,</t> <t>alla ni hånfulla</t> <t>som härskar över detta folk i Jerusalem.</t>


text:
<t>Ni säger:</t> <t>”Vi har slutit ett förbund med döden</t> <t>och gjort en överenskommelse med dödsriket.</t> <t>Stormfloden som kommer kan inte nå oss,</t> <t>för vi har gjort lögnen till vår tillflykt</t> <t>och falskheten till vårt gömställe.”</t>


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: <pb/><t>”Se! Jag lägger en grundsten i Sion,</t> <t>en beprövad sten,</t> <t>en utvald hörnsten som är en säker grund.</t> <t>Den som tror behöver inte ängslas<f>[49]</f>.</t>


text:
<t>Jag ska göra rätten till mätsnöre</t> <t>och rättfärdigheten till sänklod.</t> <t>Hagel ska sudda ut lögnens försvar</t> <t>och vatten skölja bort gömstället.</t>


text:
<t>Ert förbund med döden ska upphävas,</t> <t>er överenskommelse med dödsriket kan inte bestå.</t> <t>När stormfloden kommer</t> <t>ska den slå er till marken.</t>


text:
<t>Gång på gång kommer den</t> <t>och för er med sig.</t> <t>Morgon efter morgon drar den fram,</t> <t>ja, dag och natt.” <pb/>Fasa uppstår när man förstår budskapet.</t>


text:
<t>Sängen blir för kort för att sträcka ut sig på,</t> <t>och täcket för smalt att svepa in sig i.</t>


text:
<t>HERREN ska resa sig som på berget Perasim,</t> <t>stå upp som i Givons dal,</t> <t>för att utföra sitt verk,</t> <t>sitt underliga verk,</t> <t>sin märkliga gärning.</t>


text:
<t>Sluta därför upp med era hånleenden,</t> <t>för att era kedjor inte ska stramas åt ännu mer.</t> <t>För jag har hört om en förödelse</t> <t>som Herren, härskarornas HERRE, har förutbestämt för hela jorden. <pb/></t>


text:
<t>Inte är det väl så att en bonde</t> <t>bara bearbetar jorden</t> <t>och ständigt bara plöjer och harvar?</t>


text:
<t>Sår han inte när han fått marken jämn?</t> <t>Han sår svartkummin och spiskummin,</t> <t>vete och hirs i rader och korn på sin plats,</t> <t>och emmer på sin.<f>[50]</f></t>


text:
<t>Man tröskar ju inte svartkummin med släde</t> <t>eller spiskummin med tröskhjul.</t> <t>Man klappar ut svartkummin med en käpp</t> <t>och spiskummin med en stav.</t>


text:
<t>Brödsäden mals och tröskas inte i det oändliga,</t> <t>man driver inte ständigt vagnshjulen och hästarna över den.</t>


text:
<pb/><t>Ve över Ariel, Ariel,</t> <t>staden där David slog sig ner.</t> <t>Lägg år till år,</t> <t>låt högtidscykeln fullbordas.</t>


text:
<t>Jag ska anfalla Ariel,</t> <t>och då blir det sorg och klagan.</t> <t>Ariel blir då min altarhärd<f>[51]</f>.</t>


text:
<t>Jag ska slå läger</t> <t>och omringa dig med belägringstorn</t> <t>och bygga upp vallar mot dig.</t>


text:
<t>Du ska förnedras</t> <t>och få tala krälande i gruset,</t> <t>mumlande ur stoftet.</t> <t>Som en spöklik röst från jorden</t> <t>ska du stöna fram dina ord. <pb/></t>


text:
<t>Men dina många fiender ska då bli som damm,</t> <t>de våldsammas hop som agnar för vinden.</t> <t>Oväntat och plötsligt ska det ske.</t>


text:
<t>Härskarornas HERRE ska själv gripa in,</t> <t>med åska och dån och larm,</t> <t>med storm och jordbävning</t> <t>och flammor av förtärande eld.</t>


text:
<t>Som en dröm, som en nattlig syn,</t> <t>blir då hopen av alla folk</t> <t>som stred mot Ariel,</t> <t>anföll det, dess befästning</t> <t>och belägrade det.</t>


text:
<t>Som när en hungrig drömmer om att han äter</t> <t>men fortfarande är hungrig när han vaknar,</t> <t>och som när en törstig drömmer om att han dricker</t> <t>men ändå försmäktar av törst när han slår upp ögonen,</t> <t>så blir det med hela den hop av folk och länder</t> <t>som dragit ut i strid mot berget Sion. <pb/></t>


text:
<t>Häpna och förundras!</t> <t>Stirra er blinda, så att ni inget ser!</t> <t>Var berusade, men inte av vin,</t> <t>ragla, fast inte av öl!</t>


text:
<t>HERREN har låtit en sömnens ande drabba er.</t> <t>Han har tillslutit era ögon</t> <t>—  profeternas  —</t> <t>och han har täckt över era huvuden</t> <t>—  siarnas.</t>


text:
<pb/>För hela denna syn har för er blivit som en förseglad bokrulle. När man räcker den till någon läskunnig och ber honom läsa, svarar han: ”Jag kan inte. Den är förseglad.”


text:
Om man räcker den till någon som inte kan läsa och ber honom läsa, så svarar denne: ”Jag kan inte läsa.”


text:
<pb/>Herren säger: <pb/><t>”Det här folket nalkas mig med sina ord</t> <t>och ärar mig med sin mun,</t> <t>men deras hjärtan är långt ifrån mig,</t> <t>och deras gudsfruktan är bara inlärda människobud.</t>


text:
<t>Därför ska jag än en gång</t> <t>göra stora under bland detta folk,</t> <t>förunderliga ting.</t> <t>De visas vishet ska förgå</t> <t>och de förståndigas förstånd komma bort.”</t>


text:
<t>Ve dem som i djupen</t> <t>försöker dölja sina planer för HERREN</t> <t>och utför sina gärningar i mörkret</t> <t>och säger:</t> <t>”Vem skulle kunna se oss</t> <t>eller veta något om oss?”</t>


text:
<t>Ni vänder ju allting upp och ner!<f>[52]</f></t> <t>Kan leran likställas med krukmakaren?</t> <t>Kan det som är gjort säga till den som gjorde det:</t> <t>”Han har inte gjort mig?”</t> <t>Kan det som är format säga till den som formade det:</t> <t>”Han kan ingenting!” <pb/></t>


text:
<t>Snart, efter en liten tid,</t> <t>ska Libanon förvandlas till bördig åkermark</t> <t>och åkermark räknas som skog.</t>


text:
<t>På den dagen ska de döva kunna höra</t> <t>orden ur en bok,</t> <t>och ur dunkel och mörker</t> <t>ska de blinda kunna se.</t>


text:
<t>De ödmjuka ska än en gång glädjas i HERREN,</t> <t>och de fattiga ska fröjdas i Israels Helige.</t>


text:
<t>de som anklagade den oskyldige i rätten,</t> <t>låg på lur för domare i porten</t> <t>och med falskt vittnesbörd</t> <t>berövade den rättfärdige sin rätt.</t>


text:
<pb/>Därför säger HERREN till Jakobs släkt, han som befriade Abraham: <pb/><t>”Jakob ska inte längre behöva blygas</t> <t>och inte mer blekna.</t>


text:
<t>För när han ser sina barn,</t> <t>mina händers verk i sin mitt,</t> <t>ska de hålla mitt namn heligt.</t> <t>Jakobs Helige ska de hålla helig,</t> <t>bäva för Israels Gud.</t>


text:
<t>De som i sin ande farit vilse ska få insikt,</t> <t>och de missnöjda ska låta sig undervisas.”</t>


text:
<pb/><t>”Ve er, ni upproriska barn,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Ni genomför planer som inte är mina,</t> <t>ni sluter förbund som inte är av min Ande,</t> <t>och så hopar ni synd på synd.</t>


text:
<t>Utan att fråga mig</t> <t>har ni tagit er till Egypten</t> <t>och sökt faraos beskydd,</t> <t>en tillflykt i Egyptens skugga.</t>


text:
<t>kommer de alla att skämmas över ett folk</t> <t>som inte kan hjälpa,</t> <t>inte vara till någon nytta,</t> <t>utan är bara till skam och vanära.”</t>


text:
<pb/>Profetia om djuren i Negev. <pb/><t>Genom farans och ångestens land,</t> <t>genom ett tillhåll för lejon,</t> <t>ormar och drakar,</t> <t>för de sina rikedomar på åsnors ryggar,</t> <t>sina skatter på kamelers pucklar,</t> <t>till ett folk som inte kan hjälpa,</t>


text:
<t>till Egypten, vars hjälp är tom och meningslös.</t> <t>Därför kallar jag det ”Rahav, som ingenting gör”. <pb/></t>


text:
<t>Gå nu och skriv ner det på en tavla inför dem,</t> <t>anteckna det i en bokrulle,</t> <t>för att bevaras för kommande tider,</t> <t>som vittnesbörd för alltid.</t>


text:
<t>Ty det här är ett upproriskt folk,</t> <t>svekfulla barn,</t> <t>som inte vill lyda HERRENS lag.</t>


text:
<t>De säger till siarna:</t> <t>”Se inte mer!”</t> <t>och till profeterna:</t> <t>”Säg oss inte sanningen,</t> <t>utan bara det som låter bra,</t> <t>även om det är lögn.</t>


text:
<pb/>Därför säger Israels Helige: <pb/><t>”Därför att ni har förkastat detta budskap</t> <t>och tror mer på förtryck och bedrägeri,</t>


text:
<t>ska denna missgärning bli för er</t> <t>som en spricka i en fallfärdig mur,</t> <t>som spricker mer och mer</t> <t>tills hela muren plötsligt rasar samman.</t>


text:
<t>Den krossas i bitar, som man krossar en lerkruka,</t> <t>så våldsamt att man inte kan finna</t> <t>en skärva som kan användas</t> <t>för att bära glöd från eldstaden</t> <t>eller skopa upp lite vatten från källan.”</t>


text:
<pb/>För så säger Herren, HERREN, Israels Helige: <pb/><t>”Vänd om och var stilla,</t> <t>så ska ni räddas.</t> <t>I stillhet och förtröstan finns er styrka.</t> <t>Men ni ville inte.</t>


text:
<t>’Nej’, säger ni,</t> <t>’på hästar tar vi till flykten.’</t> <t>Därför ska ni också få fly.</t> <t>’På snabba hästar ska vi rida.’</t> <t>Därför ska också era förföljare vara snabba.</t>


text:
<t>Tusen ska fly för en endas hot,</t> <t>och för fem mäns hot ska ni alla fly,</t> <t>tills det som är kvar av er</t> <t>liknar en flaggstång på en bergshöjd,</t> <t>ett banér på en kulle.” <pb/></t>


text:
<t>Men ändå väntar HERREN på att få visa er nåd,</t> <t>han reser sig för att förbarma sig över er.</t> <t>För HERREN är en rättvis Gud.</t> <t>Lyckliga är alla de som väntar på honom!</t>


text:
<pb/>Sions folk, som bor i Jerusalem, gråt inte mer, för han ska vara nådig mot dig när du ropar. När han hör dig ska han svara dig.


text:
Även om han ger dig nödens bröd och lidandets vatten, ska inte dina lärare längre hållas gömda, utan du ska få se dem.


text:
Om du viker av åt något håll, kommer du att bakom dig få höra en röst som säger: ”Här är vägen, följ den!”


text:
Du ska betrakta som orent allt silver och guld som dina snidade och gjutna avgudar varit belagda med, kasta bort det som ett orenat plagg och säg: ”Bort med detta!”


text:
<pb/>Då ska han ge dig regn över säden som du sår i din jord, och marken ska ge en god och riklig skörd. Då ska din boskap beta på vidsträckta ängar.


text:
Oxar och åsnor, dina arbetsdjur, ska äta foder och kross av säd som rensats med vanna och kastskovel.


text:
Månen ska lysa som solen, och solskenet ska vara sju gånger klarare, som sju dagars ljus, när dagen är inne då HERREN förbinder sitt folks skador och läker deras sår efter slagen de fått.


text:
<pb/><t>Se, HERRENS namn kommer långt bortifrån,</t> <t>flammande av vrede, omgiven av ett tjockt rökmoln.</t> <t>Hans läppar darrar av upprördhet.</t> <t>Hans ord är som en uppslukande eld.</t>


text:
<t>Hans andedräkt är som en flod</t> <t>som väller fram och når människorna till halsen.</t> <t>Han skakar om folken i ofärdens såll</t> <t>och lägger ett betsel i deras mun och för bort dem.</t>


text:
<t>Men ni ska få sjunga</t> <t>som man sjunger under en natt inför en helig högtid,</t> <t>glädjas som när man till flöjttoner drar upp till HERRENS berg, Israels klippa.</t>


text:
<t>Och HERREN ska låta höra sin majestätiska röst,</t> <t>hans ska visa sin arm och slå med rasande vrede</t> <t>och med förtärande eld, storm, skyfall och hagel.</t>


text:
<t>Vid varje slag av den straffande staven,</t> <t>som HERREN lägger på dem,</t> <t>ska pukor och harpor spelas.</t> <t>Med sin arm strider han mot dem.<f>[53]</f></t>


text:
<t>Tofet<f>[54]</f> har varit redo länge,</t> <t>det har förberetts för kungen.</t> <t>Eldstaden har gjorts i ordning, den är djup och bred</t> <t>och där finns rikligt med eld och ved.</t> <t>HERRENS andedräkt ska antända den som en svavelström.</t>


text:
<pb/><t>Ve dem som far till Egypten för att få hjälp!</t> <t>De litar på hästar</t> <t>och förtröstar på de många vagnarna</t> <t>och den stora mängden av ryttare.</t> <t>De vänder sig inte till Israels Helige</t> <t>och söker inte HERREN.</t>


text:
<t>Men han är också vis,</t> <t>han låter olyckan komma</t> <t>och tar inte tillbaka vad han sagt,</t> <t>utan reser sig mot de ondas släkt</t> <t>och mot dem som hjälper andra göra orätt.</t>


text:
<t>Egypterna är människor och inte Gud.</t> <t>Deras hästar är av kött och inte ande.</t> <t>När HERREN sträcker ut sin hand</t> <t>vacklar hjälparen,</t> <t>och den som skulle hjälpas faller.</t> <t>Tillsammans går de under.</t>


text:
<pb/>För så har HERREN sagt till mig: <pb/><t>”När ett lejon ryter över sitt byte,</t> <t>bryr det sig inte om herdarnas rop och skrik</t> <t>när de samlas mot det.</t> <t>Så ska härskarornas HERRE komma ner</t> <t>för att strida på Sions berg, på Sions höjd.</t>


text:
<t>Som en svävande fågel</t> <t>ska härskarornas HERRE skydda Jerusalem,</t> <t>skydda och befria,</t> <t>skona<f>[55]</f> och rädda.”</t>


text:
<pb/><t>”Och Assyrien ska falla,</t> <t>men inte för människors svärd,</t> <t>utan ett svärd som inte är en människas</t> <t>ska slå ner det.</t> <t>Det ska fly för svärdet,</t> <t>och dess unga män ska göras till slavar.</t>


text:
<t>Dess fäste ska förgås av skräck</t> <t>och dess furstar fly i panik från banéret,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>som har sin eld på Sion</t> <t>och sin ugn i Jerusalem.”</t>


text:
<t>Var man ska då vara som en tillflykt i stormen</t> <t>och som ett skydd för stormvinden,</t> <t>som vattenströmmar i ödemarken</t> <t>och som skuggan av en väldig klippa i ett uttorkat land. <pb/></t>


text:
<t>De tanklösa ska förstå och få kunskap,</t> <t>och de som stammar ska kunna tala flytande och tydligt.</t>


text:
<t>För en dåre talar dårskap,</t> <t>han är upptagen med det som är orätt,</t> <t>han agerar gudlöst</t> <t>och talar lögner om HERREN.</t> <t>Han lämnar den hungrande i sin svält</t> <t>och låter inte den törstande dricka.</t>


text:
<t>Skurkens metoder är onda</t> <t>och han gör upp onda planer</t> <t>för att förgöra de ödmjuka med lögnaktigt tal,</t> <t>när de fattiga vädjar om rättvisa.</t>


text:
<t>Ni kvinnor som är så sorglösa,</t> <t>hör på mig!</t> <t>Ni döttrar som är så säkra,</t> <t>lyssna på vad jag har att säga!</t>


text:
<t>Inom drygt ett år kommer ni att darra,</t> <t>ni sorglösa.</t> <t>Vinskörden kommer att slå fel,</t> <t>och frukten uteblir.</t>


text:
<t>Bäva, ni sorglösa kvinnor,</t> <t>darra, ni säkra!</t> <t>Ta av er alla era kläder</t> <t>och klä er i säcktyg!</t>


text:
<t>över mitt folks marker,</t> <t>där törnen och tistlar växer fram,</t> <t>och över alla glädjefyllda hus</t> <t>och den muntra staden.</t>


text:
<t>Befästningen ska överges,</t> <t>den befolkade staden tömmas.</t> <t>Ofelhöjden och tornet blir ödemark för alltid,</t> <t>till glädje för åsnor och betesmark för hjordar,</t>


text:
<t>tills Anden från höjden utgjuts över oss.</t> <t>Då ska öknen bli bördig mark</t> <t>och åkrarna betraktas som skog.</t>


text:
<pb/><t>Ve dig som förstör</t> <t>men själv inte blir förstörd,</t> <t>förråder men inte själv blir förrådd!</t> <t>När du slutat förstöra</t> <t>ska du själv bli förstörd,</t> <t>och när du slutat förråda</t> <t>ska du själv bli förrådd. <pb/></t>


text:
<t>Var nådig mot oss, HERRE,</t> <t>för vi väntar på dig.</t> <t>Var vår styrka varje morgon</t> <t>och vår räddning i nödens tid.</t>


text:
<t>Han är den säkra grunden för dina tider,<f>[56]</f></t> <t>en källa till räddning, vishet och kunskap.</t> <t>HERRENS fruktan är dess skatt. <pb/></t>


text:
<t>Vägarna ligger öde,</t> <t>ingen färdas på stigarna.</t> <t>Förbundet är brutet,</t> <t>vittnena<f>[57]</f> föraktas</t> <t>och en människa betyder inget.</t>


text:
<t>Landet sörjer och tynar bort.</t> <t>Libanon blygs och torkar ut.</t> <t>Sharon har blivit som ödemark.</t> <t>I Bashan och Karmel faller löven. <pb/></t>


text:
<t>Ni är havande med halm</t> <t>och föder strå.</t> <t>Er andedräkt är en eld</t> <t>som förtär er.</t>


text:
<t>Hör vad jag har gjort,</t> <t>ni som är långt borta!</t> <t>Och ni som är nära,</t> <t>lägg märke till min makt!</t>


text:
<t>Syndarna i Sion darrar,</t> <t>bävan drabbar de gudlösa.</t> <t>”Vem av oss kan bo vid en förtärande eld,</t> <t>vid eviga lågor?”</t>


text:
<t>Den som lever rättfärdigt</t> <t>och talar det rätta,</t> <t>den som avvisar vad man kan få genom utpressning</t> <t>och inte låter sina händer ta emot mutor,</t> <t>den som inte vill höra talas om våldsdåd</t> <t>och vägrar se åt onda gärningar.</t>


text:
<t>Han får bo på höjderna,</t> <t>klippfästen ska vara hans tillflykt.</t> <t>Han ska ha tillräckligt med mat</t> <t>och inte behöva sakna vatten. <pb/></t>


text:
<t>Du ska då i din tanke</t> <t>gå tillbaka till den fruktansvärda tiden.</t> <t>”Var är nu han som höll räkning?</t> <t>Var är skatteindrivaren?</t> <t>Och han som räknade tornen?”</t>


text:
<t>Nu slipper du se det grymma folket,</t> <t>som talade så underligt, ett främmande</t> <t>obegripligt språk. <pb/></t>


text:
<t>Se på Sion, våra högtiders stad!</t> <t>Du ska få se Jerusalem,</t> <t>en trygg boplats,</t> <t>ett tält som inte behöver flyttas,</t> <t>vars pluggar aldrig dras upp</t> <t>och vars linor inte slits av.</t>


text:
<t>Där ska HERREN finnas för oss</t> <t>i sitt majestät.</t> <t>Där flyter breda floder och strömmar,</t> <t>men inga farkoster med åror färdas där,</t> <t>inte heller mäktiga krigsskepp med segel.</t>


text:
<t>För HERREN är vår domare,</t> <t>HERREN är vår lagstiftare,</t> <t>och HERREN är vår kung,</t> <t>han är den som räddar oss. <pb/></t>


text:
<t>Dina tåg hänger slaka</t> <t>och håller inte masten fäst,</t> <t>inte heller är seglet spänt.<f>[58]</f></t> <t>Mycket byte ska då delas,</t> <t>och även de lama ska vara med och få sin del.</t>


text:
<t>Ingen invånare ska längre säga:</t> <t>”Jag är sjuk.”</t> <t>Folket som bor där</t> <t>har fått sin synd förlåten.</t>


text:
<pb/><t>Kom, alla folk, och lyssna!</t> <t>Hör på, alla länder!</t> <t>Låt hela jorden</t> <t>och allt som finns på den lyssna,</t> <t>jorden och allt som kommit upp ur den!</t>


text:
<t>HERRENS vrede rasar mot alla folk,</t> <t>den är upptänd mot alla deras härskaror.</t> <t>Han vill förinta dem</t> <t>och utlämna dem till slakt.</t>


text:
<t>Deras slagna ska kastas bort,</t> <t>stanken av deras lik stiga,</t> <t>och bergen ska flyta av deras blod.</t>


text:
<t>Himlens stjärnor ska blekna</t> <t>och himlen rullas ihop som en bokrulle,</t> <t>alla dess stjärnor ska falla till marken</t> <t>som vissna löv från vinrankan,</t> <t>som övermogen frukt från fikonträdet. <pb/></t>


text:
<t>Mitt svärd syns på himlen<f>[59]</f></t> <t>och kommer över Edom,</t> <t>över det folk jag ska straffa</t> <t>och har vigt åt förintelse.</t>


text:
<t>HERRENS svärd dryper av blod.</t> <t>Det är täckt av fett,</t> <t>av blod från lamm och getter</t> <t>och fett från baggars njurar.</t> <t>HERREN har en offerfest i Bosra,</t> <t>en stor slakt i Edoms land.</t>


text:
<t>Vildoxarna faller med dem,</t> <t>stutar och tjurar.</t> <t>Landet ska dränkas i blod</t> <t>och marken mättas av fett. <pb/></t>


text:
<t>Bäckarna i Edom omvandlas till tjära</t> <t>och myllan till svavel.</t> <t>Hela dess land blir till brinnande tjära.</t>


text:
<t>Varken natt eller dag ska det slockna,</t> <t>röken ska stiga oupphörligt.</t> <t>Landet ska ligga öde</t> <t>från generation till generation,</t> <t>ingen ska någonsin passera genom det.</t>


text:
<t>Pelikaner och trappfåglar ska ta det i besittning,</t> <t>tornugglor och korpar ska hålla till där.</t> <t>Ett mätsnöre ska dras över landet</t> <t>och ett stenlod sänkas ner,</t> <t>allt ska ligga öde och tomt.<f>[60]</f></t>


text:
<t>Inget ska finnas kvar för dess förnäma män</t> <t>att bygga ett rike av,</t> <t>och dess furstar ska försvinna.</t>


text:
<t>Törnen ska växa upp i palatsen,</t> <t>nässlor och tistel i fästningarna,</t> <t>och platsen blir ett tillhåll för schakaler,</t> <t>ett hem för berguvar.</t>


text:
<t>Ökendjuren möts där med hyenor,</t> <t>raggiga bockar kallar på varandra.</t> <t>Där bor också nattens varelse Lilit</t> <t>och finner en viloplats.</t>


text:
<t>Där bygger ugglan sitt bo,</t> <t>lägger sina ägg,</t> <t>ruvar och skyddar sina ungar.</t> <t>Där samlas också falkar i par.</t>


text:
<pb/>Studera HERRENS bok, läs och se efter! <pb/><t>Ingen av dem ska utelämnas,</t> <t>ingenting ska saknas.</t> <t>För så har han befallt,</t> <t>och hans Ande samlar dem alla.</t>


text:
<t>Han har delat upp landet åt dem</t> <t>och med mätsnöre gett dem deras del.</t> <t>De ska äga landet för alltid</t> <t>och bo där i alla kommande generationer.</t>


text:
<t>Den ska spricka ut i blomning,</t> <t>fröjdas och ropa av glädje.</t> <t>Libanons härlighet ska ges åt den,</t> <t>Karmels och Sharons prakt.</t> <t>Folket ska få se HERRENS härlighet,</t> <t>vår Guds majestät. <pb/></t>


text:
<t>Säg till dem som är rädda:</t> <t>”Var starka, var inte rädda,</t> <t>för er Gud kommer med hämnd,</t> <t>Guds straff kommer,</t> <t>men han ska rädda er.” <pb/></t>


text:
<t>Den lame ska hoppa som en hjort</t> <t>och den stumme ropa av glädje.</t> <t>Vatten ska bryta fram i öknen</t> <t>och strömmar i ödemarken.</t>


text:
<t>Förbränd mark ska förvandlas till en sjö,</t> <t>törstande jord till en källa,</t> <t>och där schakalerna nu håller till</t> <t>ska det växa gräs, vass och papyrus. <pb/></t>


text:
<t>Där ska det gå en huvudled, en väg</t> <t>som ska kallas den heliga vägen.</t> <t>Ingen oren får gå där,</t> <t>utan den är till för dem som går på vägen.</t> <t>Inga dårar ska vandra omkring på den.<f>[61]</f></t>


text:
<t>Där finns inga lejon,</t> <t>dit kommer inga rovdjur.</t> <t>Bara de befriade ska vandra där.</t>


text:
<t>De som HERREN friköpt ska återvända</t> <t>och komma till Sion med jubel,</t> <t>krönta med evig glädje.</t> <t>Fröjd och glädje ska följa dem,</t> <t>sorg och suckan flyr.</t>


text:
Han sände då sin befälhavare med en väldig armé från Lakish mot kung Hiskia i Jerusalem. Där stannade befälhavaren vid Övre dammens utlopp, på vägen till Valkarfältet.


text:
<pb/>Eljakim, Hilkias son, som var chef för palatset, gick dit ut tillsammans med kungens sekreterare Shevna och kanslern Joach, Asafs son.


text:
<pb/>Då sa den assyriske befälhavaren till dem: ”Säg nu till Hiskia: <pb/>Så säger den store kungen, kungen av Assyrien: ’Vad är det som gör dig så säker?’


text:
Jag säger: ’Det är bara tomma ord att du har styrka och makt att föra krig! Vem stöder du dig på när du sätter dig upp mot mig?


text:
Du stöder dig på Egypten, denna avbrutna vasstav, som genomborrar den hand som lutar sig mot den. Sådan är farao, kungen av Egypten, mot alla som stöder sig på honom.’


text:
Men du kanske säger till mig: ’Vi förlitar oss på HERREN, vår Gud.’ Var det inte hans offerhöjder och altaren som Hiskia förstörde och befallde Juda och Jerusalem att bara tillbe vid detta altare?


text:
Skulle jag utan HERRENS vilja ha dragit upp till det här landet för att ödelägga det? Det var HERREN som sa till mig: ’Dra upp mot detta land och ödelägg det!’ ”


text:
<pb/>Då svarade Eljakim, Shevna och Joach den assyriske befälhavaren: ”Tala arameiska till oss, dina tjänare, för det kan vi förstå. Tala inte hebreiska, för då kommer folket på muren att höra det.”


text:
<pb/>Sedan stod befälhavaren upp och ropade högt på hebreiska: ”Hör här vad den store kungen, kungen av Assyrien, säger!


text:
Låt inte Hiskia övertala er att lita på HERREN, när han säger: HERREN kommer att rädda oss, och denna stad kommer inte att överlämnas åt kungen av Assyrien.


text:
<pb/>Hör inte på Hiskia, för så säger kungen av Assyrien: Gör upp fredligt med mig och kom ut till mig, så får var och en av er äta av sin egen vingård och sitt fikonträd och dricka vatten ur sin egen brunn,


text:
tills jag kommer och hämtar er till ett land som är likt ert eget, ett land som ger säd och vin, ett land där det finns mat och vingårdar.


text:
<pb/>Låt inte Hiskia lura er när han säger att HERREN ska befria er! Har någonsin något annat lands gudar befriat sitt land ur den assyriske kungens makt?


text:
Var är Hamats och Arpads gudar? Och var är Sefarvajims gudar? Har de kunnat rädda Samaria ur min hand?


text:
Vilken av dessa länders alla gudar har kunnat rädda sitt land från min makt? Skulle HERREN då kunna rädda Jerusalem ur min makt?”


text:
<pb/>Men de stod tyst och svarade inte med ett ord, för kungen hade gett dem order om att inte svara honom.


text:
<pb/>Eljakim, Hilkias son, som var chef för palatset, kungens sekreterare Shevna, och kanslern Joach, Asafs son, kom till Hiskia med sönderrivna kläder och talade om för honom vad befälhavaren hade sagt.


text:
De sa till honom: <pb/>”Så säger Hiskia: ’Det här är en nödens, bestraffningens och skammens dag. Barnen ska födas, men det finns ingen kraft att föda.


text:
Men kanske HERREN, din Gud, hör vad den assyriske befälhavaren säger, han som hans herre, den assyriske kungen, har sänt för att håna den levande Guden. HERREN, din Gud, ska nog straffa honom för dessa ord som han hört. Be därför för den rest som finns kvar!’ ”


text:
svarade han dem: ”Säg till er herre: Så säger HERREN: ’Var inte rädd för vad du har hört, hädelser av den assyriske kungens tjänare.


text:
Se, jag ska inge honom att lyssna till ett rykte så att han återvänder till sitt eget land, och där ska jag låta honom bli dödad med svärd.’ ”


text:
”Så här ska ni säga till Hiskia, kungen av Juda: ’Låt inte din Gud som du förtröstar på lura dig till att tro att Jerusalem inte ska falla i den assyriske kungens händer.’


text:
Blev de folk som mina förfäder förgjorde, Gosan, Harran, Resef, och Edens folk i Telassar, räddade av sina gudar?


text:
”Härskarornas HERRE, Israels Gud, du tronar över keruberna, du ensam är Gud och råder över alla riken på jorden. Du har gjort himmel och jord.


text:
HERRE, vår Gud, rädda oss ur hans makt, så att alla riken på jorden förstår att endast du är HERREN, den ende!”


text:
<pb/>Jesaja, Amos son, skickade då detta budskap till Hiskia: ”Så säger HERREN, Israels Gud: Jag har hört din bön som du har bett angående Sanherib, Assyriens kung.


text:
<t>Genom dina tjänare har du</t> <t>hädat Herren.</t> <t>Du sa: ’Med mina många vagnar</t> <t>har jag bestigit bergens höjder</t> <t>och Libanons utkanter,</t> <t>huggit ner dess högsta cedrar</t> <t>och dess bästa cypresser.</t> <t>Jag har tagit mig fram till dess bortersta höjder</t> <t>och dess finaste skogar.</t>


text:
<t>Jag grävde brunnar</t> <t>och drack deras vatten,</t> <t>med mina fötter torkade jag ut</t> <t>alla floder i Egypten.’ <pb/></t>


text:
<t>Därför att du rasar mot mig</t> <t>och ditt högmod har nått mina öron,</t> <t>ska jag sätta en krok i din näsa</t> <t>och ett betsel i din mun</t> <t>och leda dig tillbaka samma väg som du kom.</t>


text:
<pb/>Detta ska vara tecknet för dig, Hiskia: <pb/><t>I år ska ni få äta självvuxen säd,</t> <t>och nästa år det som växer därifrån.</t> <t>Men det tredje året ska ni så och skörda,</t> <t>plantera vingårdar och äta deras frukt.</t>


text:
<t>För en rest ska komma från Jerusalem, de räddade från Sions berg.</t> <t>Härskarornas HERRES lidelse ska göra detta.</t>


text:
<pb/>Därför säger HERREN om kungen av Assyrien: <pb/><t>Han ska inte komma in i denna stad,</t> <t>inte skjuta någon pil ditin,</t> <t>inte gå fram i skydd av någon sköld</t> <t>eller bygga någon vall mot den.</t>


text:
<t>Han ska vända tillbaka samma väg som han kom,</t> <t>och han ska inte komma in i denna stad, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<pb/>HERRENS ängel gick ut och dödade 185 000 man i assyriernas läger, och på morgonen låg det döda kroppar överallt.


text:
<pb/>En gång när han tillbad i sin gud Nisroks tempel, dödade hans söner Adrammelek och Sareser honom med svärd. De flydde sedan till Ararat, och hans son Assarhaddon blev kung efter honom.


text:
”HERRE, kom ihåg hur jag har levt inför dig troget och helhjärtat och gjort det som är gott i dina ögon.” Och han grät förtvivlat.


text:
”Gå till Hiskia och säg: ’Så säger HERREN, din förfader Davids Gud: Jag har hört din bön och sett dina tårar. Jag ska förlänga ditt liv med femton år.


text:
Jag ska rädda dig och denna stad från den assyriske kungens makt. Jag ska försvara denna stad.<f>[62]</f>


text:
Jag ska låta skuggan gå tillbaka de tio steg som solen redan gått ner på Achas trappa.’ ” Solen gick alltså tillbaka de tio steg som den redan gått neråt på trappan.


text:
<pb/><t>”Jag sa: Jag är i mina bästa år</t> <t>och måste gå bort,</t> <t>genom dödsrikets port.</t> <t>Jag berövas resten av mina år.</t>


text:
<t>Jag sa: Jag får inte mer se HERREN,</t> <t>HERREN i de levandes land,</t> <t>aldrig mer se människor</t> <t>bland dem som bor i världen.</t>


text:
<t>Min boning flyttas</t> <t>och tas ifrån mig som en herdes tält.</t> <t>Mitt liv rullas ihop som en vävares väv</t> <t>och skärs ner från vävbommen.</t> <t>Innan dagen omvandlas till natt</t> <t>gör du slut på mig.</t>


text:
<t>Jag har väntat på morgonen,<f>[63]</f></t> <t>men som ett lejon krossar han mina ben.</t> <t>Innan dagen omvandlas till natt</t> <t>gör du slut på mig.</t>


text:
<t>Jag skriker som en svala,</t> <t>som en trana,</t> <t>och kuttrar som en duva.</t> <t>Med matta ögon ser jag</t> <t>längtansfullt upp mot höjden.</t> <t>Herre, jag är i nöd, hjälp mig!” <pb/></t>


text:
<t>Vad ska jag säga?</t> <t>För det är ju han själv</t> <t>som har talat</t> <t>och gjort detta.</t> <t>Jag får vandra ödmjukt den tid jag har kvar,</t> <t>på grund av min bedrövelse.<f>[64]</f></t>


text:
<t>Herre, med allt detta får man leva,</t> <t>och också min ande hålls vid liv.</t> <t>Herre, hela mig,</t> <t>och låt mig få leva!</t>


text:
<t>Det bittra var förvisso till mitt bästa,</t> <t>för i din kärlek</t> <t>räddade du mig från fördärvets grop.</t> <t>Du kastade alla mina synder bakom dig.</t>


text:
<t>Dödsriket prisar dig inte,</t> <t>döden sjunger inte ditt lov,</t> <t>de som lagts i graven</t> <t>hoppas inte på din trofasthet.</t>


text:
<t>De levande, bara de levande,</t> <t>prisar dig,</t> <t>som jag gör i dag.</t> <t>Från far till son berättar man om din trofasthet. <pb/></t>


text:
<t>HERREN räddar mig!</t> <t>Vi vill sjunga lovsång till stränginstrument</t> <t>i HERRENS hus</t> <t>så länge vi lever.</t>


text:
<pb/>Då skickade kungen av Babylonien, Merodak Baladan<f>[66]</f>, Baladans son, ett brev och en gåva till Hiskia, för han hade hört att denne varit sjuk men blivit frisk igen.


text:
Hiskia gladde sig åt sändebuden och visade dem sitt förrådshus med silver och guld, kryddor, välluktande oljor och hela sitt vapenförråd och allt som fanns i hans skattkammare. Det fanns ingenting i hans palats eller i hela riket som han inte visade för dem.


text:
<pb/>Profeten Jesaja kom då till kung Hiskia och frågade honom: ”Vad ville dessa män? Var kom de ifrån?” ”De kom till mig från ett avlägset land, ända bortifrån Babylonien”, svarade Hiskia.


text:
<pb/>”Hur mycket lät du dem se i ditt palats?” frågade Jesaja. Hiskia svarade: ”Jag visade dem allt i mitt palats. Det finns ingenting i mina skattkamrar som jag inte visat dem.”


text:
<pb/>’Den tid ska komma då allt som finns i ditt palats, allt som dina förfäder har samlat fram till nu, ska föras bort till Babylonien. Ingenting kommer att lämnas kvar, säger HERREN.


text:
<pb/>Hiskia svarade: ”HERRENS ord som du har talat är gott.” Men för sig själv tänkte han: ”Det kommer åtminstone att vara fred och trygghet under min livstid.”


text:
<t>”Uppmuntra Jerusalem</t> <t>och säg att dess trältjänst är över,</t> <t>dess skuld är försonad,</t> <t>och HERREN har gett det dubbelt igen</t> <t>för alla dess synder.” <pb/></t>


text:
<t>En röst ropar:</t> <t>”Bana väg genom ödemarken för HERREN!</t> <t>Jämna en väg genom vildmarken för vår Gud!</t>


text:
<t>Varje dal ska höjas,</t> <t>alla berg och höjder sänkas.</t> <t>Oländig mark ska jämnas</t> <t>och kullar bli till slätt.</t>


text:
<t>HERRENS härlighet ska visa sig,</t> <t>och alla människor ska få se den.”</t> <t>HERREN har talat. <pb/></t>


text:
<t>En röst säger:</t> <t>”Förkunna!”</t> <t>Jag frågar:</t> <t>”Vad ska jag förkunna?” <pb/>”Människan<f>[67]</f> är som gräset,</t> <t>och all hennes prakt är</t> <t>som ängsblomman.</t>


text:
<t>Gräset torkar</t> <t>och blomman vissnar,</t> <t>när HERRENS vind blåser på dem.</t> <t>Ja, människorna är gräs.</t>


text:
<t>Gå upp på ett högt berg,</t> <t>du Sion, som bringar glada nyheter,</t> <t>höj din röst, du som kommer med glädjebud,</t> <t>höj din röst, Jerusalem,</t> <t>ropa, var inte rädd!</t> <t>Tala om för städerna i Juda:</t> <t>”Se, er Gud!”</t>


text:
<t>Ja, Herren, HERREN kommer med kraft,</t> <t>och han ska regera med makt.</t> <t>Han har med sig sin lön,</t> <t>hans arbetslön går före honom.</t>


text:
<t>Han vallar sin hjord som en herde.</t> <t>Lammen samlar han i sina armar</t> <t>och bär dem i sin famn,</t> <t>och varsamt leder han tackorna. <pb/></t>


text:
<t>Vem kan mäta vattnen i sin kupade hand</t> <t>och himlarna med sina fingrar?</t> <t>Vem kan lägga jordens stoft i ett mått,</t> <t>och vem väger bergen och höjderna på en våg?</t>


text:
<t>Vem rådfrågar han</t> <t>för att få upplysning</t> <t>och undervisning om den rätta vägen?</t> <t>Vem kan ge honom kunskap</t> <t>och visa honom insiktens väg? <pb/></t>


text:
<t>Folken är bara som en droppe i en spann,</t> <t>som damm i vågskålen.</t> <t>Han väger öar som om de var fint damm.</t>


text:
<t>Med en avgud</t> <t>som gjuts av en hantverkare</t> <t>och som guldsmeden drar över med guld</t> <t>och gör silverkedjor åt? <f>[68]</f></t>


text:
<t>Den fattige som inte kan ge ett sådant offer</t> <t>väljer ett stycke trä som inte ruttnar,</t> <t>och anlitar en skicklig hantverkare</t> <t>som ställer upp en avgudabild</t> <t>som inte faller omkull. <pb/></t>


text:
<t>Förstår ni inte? Har ni inte hört?</t> <t>Har det inte berättats för er från början?</t> <t>Har ni inte insett det</t> <t>sedan jorden grundlades?</t>


text:
<t>Han sitter högt ovanför jordens rund,</t> <t>och dess befolkning är</t> <t>som gräshoppor för honom.</t> <t>Han breder ut himlarna som en duk</t> <t>och spänner upp den som ett tält att bo i.</t>


text:
<t>Knappt har de hunnit planteras,</t> <t>knappt sås, knappt slå rot,</t> <t>förrän han blåser på dem,</t> <t>och de vissnar</t> <t>och förs bort av stormvinden som agnar. <pb/></t>


text:
<t>Se upp mot himlen!</t> <t>Vem har skapat allt detta?</t> <t>Han leder stjärnornas skaror</t> <t>och kallar var och en av dem vid namn.</t> <t>Hans makt och styrka är så stor</t> <t>att inte en enda av dem fattas. <pb/></t>


text:
<t>Hur kan du, Jakob, säga,</t> <t>och du, Israel, klaga:</t> <t>”HERREN ser inte till mig,</t> <t>min Gud tar sig inte an min sak?”</t>


text:
<t>Vet du inte, har du inte hört</t> <t>att HERREN är en evig Gud,</t> <t>som har skapat hela jorden?</t> <t>Han blir aldrig trött och svag.</t> <t>Ingen kan utforska hans förstånd.</t>


text:
<t>Men de som hoppas på HERREN</t> <t>får ny kraft,</t> <t>de får vingar som örnar.</t> <t>De springer utan att bli trötta</t> <t>och vandrar utan att mattas.</t>


text:
<pb/><t>”Var tysta inför mig,</t> <t>ni länder bortom havet!</t> <t>Låt folken få ny kraft.</t> <t>Låt dem komma fram och tala,</t> <t>låt oss tillsammans komma inför rätta. <pb/></t>


text:
<t>Vem har satt honom i rörelse från öster,</t> <t>kallat honom i rättfärdighet?</t> <t>Folk överlämnas åt honom,</t> <t>kungar underkuvas.</t> <t>Hans svärd gör dem till stoft,</t> <t>de blåser bort som agnar för hans båge.<f>[69]</f></t>


text:
<t>Han förföljer dem</t> <t>och drar oskadd vidare</t> <t>på vägar där han inte färdats tidigare.</t>


text:
<t>Vem har planerat och gjort detta?</t> <t>Han som kallat fram människosläktena i begynnelsen,</t> <t>jag, HERREN,</t> <t>som är den förste och den siste.” <pb/></t>


text:
<t>Länderna bortom havet</t> <t>ser på detta med skräck,</t> <t>hela jorden darrar. De närmar sig,</t> <t>de kommer samman,</t>


text:
<t>Träsnidaren uppmuntrar guldsmeden,</t> <t>och den som gjuter uppmuntrar den som står vid städet.</t> <t>Han säger om lödningen:</t> <t>”Det här blir bra.”</t> <t>Han spikar fast avgudabilden,</t> <t>så att den står stadigt. <pb/></t>


text:
<t>”Men du, Israel, min tjänare,</t> <t>du Jakob, som jag har utvalt,</t> <t>du Abrahams ättling, min vän,</t>


text:
<t>du som jag har hämtat från jordens ände</t> <t>och kallat från dess mest avlägsna hörn,</t> <t>till dig har jag sagt: ’Du är min tjänare,’</t> <t>jag har utvalt dig</t> <t>och ska inte stöta bort dig.</t>


text:
<t>Var inte rädd, jag är med dig.</t> <t>Var inte ängslig, jag är din Gud.</t> <t>Jag ger dig styrka och hjälper dig.</t> <t>Jag uppehåller dig med min rättfärdighets hand. <pb/></t>


text:
<t>Alla som rasar mot dig</t> <t>ska få blygas och stå med skam.</t> <t>De som står emot dig</t> <t>kommer att göras till intet och förgås.</t>


text:
<t>Du letar efter dina motståndare</t> <t>men kommer inte att finna dem,</t> <t>de som fört krig mot dig</t> <t>ska omintetgöras och bli till intet.</t>


text:
<t>Jag är HERREN, din Gud,</t> <t>jag håller dig vid handen</t> <t>och säger till dig: Var inte rädd.</t> <t>Jag hjälper dig.</t>


text:
<t>Var inte rädd, du mask Jakob,</t> <t>du lilla Israel.</t> <t>Jag hjälper dig, säger HERREN,</t> <t>din befriare<f>[70]</f>, Israels Helige.</t>


text:
<t>Jag ska göra dig till en tröskmaskin,</t> <t>ny och med vassa taggar.</t> <t>Du ska tröska bergen till grus</t> <t>och höjderna till agnar.</t>


text:
<t>Du ska kasta upp dem i luften,</t> <t>och vinden ska blåsa bort dem.</t> <t>En stormvind ska sprida dem åt alla håll.</t> <t>Men du ska glädja dig i HERREN,</t> <t>jubla över Israels Helige. <pb/></t>


text:
<t>De fattiga och lidande söker vatten,</t> <t>men det finns inget.</t> <t>Deras tungor torkar ut av törst.</t> <t>Men jag, HERREN, ska svara dem.</t> <t>Jag, Israels Gud, ska aldrig överge dem.</t>


text:
<t>Jag ska låta floder rinna fram uppe på höjderna</t> <t>och källor av vatten springa upp i dalarna.</t> <t>Jag ska göra öknen vattenrik</t> <t>och förtorkade områden rika på källor.</t>


text:
<t>I öknen ska jag plantera ceder,</t> <t>akacia, myrten och olivträd,</t> <t>jag ska sätta cypresser i ödemarken</t> <t>tillsammans med alm och pinje.</t>


text:
<t>Så ska alla se och veta,</t> <t>begrunda och förstå,</t> <t>att det är HERREN som har gjort det,</t> <t>att Israels Helige har skapat det. <pb/></t>


text:
<t>Låt dem stiga fram och tala om för oss</t> <t>vad som händer,</t> <t>och vad som har hänt,</t> <t>för att vi ska kunna begrunda hur det blev.</t> <t>Eller berätta för oss</t> <t>vad som ska ske i framtiden.</t>


text:
<t>Tala om för oss vad som ligger i framtiden,</t> <t>så att vi förstår att ni är gudar.</t> <t>Gör något, gott eller ont,</t> <t>så att vi alla kan se det och förundras.</t>


text:
<t>Men ni är mindre än ingenting</t> <t>och kan inte göra något alls.</t> <t>Den som väljer er är avskyvärd. <pb/></t>


text:
<t>Men jag har satt en man i rörelse från norr,</t> <t>han kommer från öster och åkallar mitt namn.</t> <t>Han trampar ner furstar som om de vore grus,</t> <t>så som en krukmakare knådar sin lera.</t>


text:
<t>Vem har talat om detta från början,</t> <t>så att vi fick veta det,</t> <t>i förväg, så att vi kunde säga att han hade rätt?</t> <t>Det fanns ingen,</t> <t>inte en enda förutsade något,</t> <t>inte ett ord hördes från er.</t>


text:
<t>Jag är den förste som säger till Sion:</t> <t>’Se! De är här!’</t> <t>Jag kommer med glädjebudskap till Jerusalem.</t>


text:
<t>Jag ser mig om,</t> <t>men här finns ingen.</t> <t>Bland dessa finns ingen som har råd att ge,</t> <t>ingen som svarar när jag frågar.</t>


text:
<pb/><t>Detta är min tjänare som jag uppehåller,</t> <t>min utvalde som jag håller kär!</t> <t>Jag låter min Ande komma över honom,</t> <t>han ska föra ut rätten för folken.</t>


text:
<t>Han krossar inte ett brutet strå,</t> <t>han släcker inte en veke som tynar.</t> <t>Troget för han fram rättvisan.</t>


text:
<t>Han ska inte tyna bort eller krossas</t> <t>förrän han upprättat rättvisan på jorden.</t> <t>Fjärran länder väntar på hans undervisning<f>[71]</f>.” <pb/></t>


text:
<t>Så säger Gud, HERREN,</t> <t>som har skapat himlarna</t> <t>och spänt upp dem,</t> <t>brett ut jorden och allt som kommer upp ur den,</t> <t>han som ger liv åt människorna</t> <t>och livsande till alla som bor där:</t>


text:
<t>”Jag, HERREN, har kallat dig i rättfärdighet.</t> <t>Jag tar dig vid handen och uppehåller dig.</t> <t>Jag gör dig till ett förbund för mitt folk</t> <t>och till ett ljus för alla andra folk.</t>


text:
<t>Du ska öppna de blindas ögon</t> <t>och befria de fångna ur fängelset,</t> <t>ur fångenskap dem som sitter i mörkret. <pb/></t>


text:
<t>Jag är HERREN.</t> <t>Det är mitt namn,</t> <t>jag ger inte min ära till någon annan,</t> <t>inte mitt lov till avgudar.</t>


text:
<t>Det som har varit förut är nu förbi,<f>[72]</f></t> <t>nu förkunnar jag något nytt.</t> <t>Innan det sker ska jag låta er höra om det.</t>


text:
<t>Sjung en ny sång till HERREN!</t> <t>Sjung hans pris från jordens alla ändar,</t> <t>låt havet brusa och allt som finns där,</t> <t>länderna bortom havet och alla som bor där.</t>


text:
<t>Låt öknen och dess städer höja sin röst,</t> <t>byarna där Kedar bor.</t> <t>Låt Selas befolkning sjunga av glädje,</t> <t>ropa från bergens toppar.</t>


text:
<t>HERREN drar ut med stor makt,</t> <t>som en krigare upptänd av stridslust,</t> <t>han ger upp ett krigsrop</t> <t>och övervinner sina fiender. <pb/></t>


text:
<t>Länge har jag varit tyst,</t> <t>tigit och lagt band på mig,</t> <t>men nu skriker jag som en kvinna i födslovåndor,</t> <t>flämtar och drar efter andan på samma gång.</t>


text:
<t>Jag ska ödelägga bergen och höjderna</t> <t>och låta gräset på dem torka bort.</t> <t>Jag ska förvandla floder till land</t> <t>och torka ut dammarna.</t>


text:
<t>Jag ska leda de blinda på en väg som de inte känner,</t> <t>föra dem fram längs okända stigar.</t> <t>Jag ska göra mörkret till ljus framför dem</t> <t>och göra den oländiga marken jämn.</t> <t>Detta ska jag göra,</t> <t>och jag ska inte överge dem.</t>


text:
<t>Men de som litar på avgudar och kallar dem gudar</t> <t>kommer att få ge sig iväg</t> <t>i skam och förnedring.</t>


text:
<t>Vem är så blind som min tjänare,</t> <t>så döv som min budbärare?</t> <t>Vem är så blind som min förtrogne<f>[73]</f>,</t> <t>så blind som HERRENS tjänare?</t>


text:
<t>Men detta är ett plundrat och skövlat folk.</t> <t>Alla har legat bundna i hålor,</t> <t>undangömda i fängelser.</t> <t>De blev utplundrade</t> <t>men ingen har hjälpt dem,</t> <t>de har skövlats</t> <t>men ingen har sagt: ”Ge tillbaka!”. <pb/></t>


text:
<t>Vem har utlämnat Jakob åt skövling,</t> <t>Israel åt plundrare?</t> <t>Var det inte HERREN,</t> <t>han som vi har syndat mot?</t> <t>De ville inte gå hans vägar</t> <t>och inte heller lyssna till hans lag.</t>


text:
<t>Därför lät han sin brinnande vrede komma över dem</t> <t>och drabbas av krig och våld.</t> <t>Men fastän de blev prövade i eld</t> <t>förstod de inte;</t> <t>fastän de brändes av lågor</t> <t>tog de inte varning.</t>


text:
<pb/><t>Men nu säger HERREN,</t> <t>han som har skapat dig, Jakob,</t> <t>han som har format dig, Israel:</t> <t>”Var inte rädd,</t> <t>för jag har befriat dig.</t> <t>Jag har kallat dig vid namn,</t> <t>och du är min.</t>


text:
<t>När du måste gå genom vatten</t> <t>är jag med dig,</t> <t>eller genom floder,</t> <t>ska de inte dränka dig.</t> <t>När du måste gå genom eld,</t> <t>ska du inte bli bränd.</t> <t>Lågorna ska inte skada dig.</t>


text:
<t>Jag är HERREN, din Gud,</t> <t>Israels helige, din räddare.</t> <t>Jag ger Egypten till lösen för dig,</t> <t>och Kush och Seba i utbyte.</t>


text:
<t>Du är dyrbar för mig,</t> <t>och jag ärar och älskar dig.</t> <t>Därför ger jag människor i utbyte mot dig,</t> <t>folk i stället för ditt liv.</t>


text:
<t>Var inte rädd, för jag är med dig.</t> <t>Jag ska leda dina barn från öster</t> <t>och samla dig från väster.</t>


text:
<t>Till norden säger jag: ’Släpp dem!’</t> <t>och till södern: ’Håll dem inte kvar!’</t> <t>För hit mina söner från fjärran</t> <t>och mina döttrar från jordens ände,</t>


text:
<t>alla som bekänner mitt namn</t> <t>och som jag har skapat till min ära,</t> <t>format och gjort.” <pb/></t>


text:
<t>Alla nationer samlas,</t> <t>folken kommer samman.</t> <t>Vem bland dem har kunnat förutsäga detta,</t> <t>eller tala om för oss vad som förut har skett?</t> <t>Låt dem föra fram sina vittnen, så att de får rätt,</t> <t>och de som hör kan säga att det är sant.</t>


text:
<t>”Men ni är mina vittnen, säger HERREN,</t> <t>min tjänare som jag har utvalt,</t> <t>för att ni ska känna och tro mig</t> <t>och förstå att jag är Gud.</t> <t>Ingen annan Gud finns gestaltad före mig,</t> <t>och ingen kommer att finnas efter mig.</t>


text:
<t>Det är jag som har uppenbarat, räddat och förkunnat,</t> <t>ingen främmande gud bland er.</t> <t>Ni är mina vittnen,” säger HERREN, ”och jag är Gud.</t>


text:
<t>Ja, ända från första dagen.</t> <t>Ingen kan rycka något ur min hand.</t> <t>När jag handlar,</t> <t>finns ingen som kan hindra det.”</t>


text:
<t>Så säger HERREN,</t> <t>er befriare<f>[74]</f>, Israels Helige:</t> <t>”För er skull har jag sänt bud till Babylon</t> <t>och ska bryta ner dem alla, som ingenting,</t> <t>även kaldéerna, i de skepp de varit så stolta över.<f>[75]</f></t>


text:
<t>han som förde ut vagnar och hästar</t> <t>och en stark armé.</t> <t>Där blev de liggande för att aldrig resa sig igen,</t> <t>utsläckta, som en släckt veke.</t>


text:
<t>Nu gör jag något nytt.</t> <t>Det spirar redan, ser ni det inte?</t> <t>Jag ska göra en väg genom öknen</t> <t>och strömmar i ödemarken.</t>


text:
<t>De vilda djuren, schakaler och berguvar, ska prisa mig,</t> <t>för av mig får öknen vatten</t> <t>så att mitt folk, mina utvalda, kan dricka.</t>


text:
<t>Men du har inte kallat på mig, Jakob,</t> <t>inte tröttat ut dig för min skull, Israel.<f>[76]</f></t>


text:
<t>Du har inte gett mig får som brännoffer</t> <t>och inte ärat mig med slaktoffer.</t> <t>Ändå har jag inte betungat dig med matoffer,</t> <t>inte tröttat ut dig med krav på rökelse.</t>


text:
<t>Du har inte köpt kalmus åt mig</t> <t>eller slösat dina slaktoffers fett på mig.</t> <t>Nej, du har betungat mig med dina synder,</t> <t>tröttat ut mig med dina överträdelser. <pb/></t>


text:
<t>Jag är den som utplånar dina försyndelser,</t> <t>för min egen skull,</t> <t>och jag kommer inte mer ihåg dina synder.</t>


text:
<t>Påminn mig,</t> <t>låt oss gå till rätta med varandra!</t> <t>Lägg fram din sak,</t> <t>så att du kan få rätt.</t>


text:
<t>Därför har jag förnedrat dina heliga furstar,</t> <t>överlämnat Jakob åt förintelse</t> <t>och Israel åt att skymfas.</t>


text:
<t>Så säger HERREN,</t> <t>som skapade dig</t> <t>och formade dig i moderlivet,</t> <t>han som hjälper dig:</t> <t>Var inte rädd, min tjänare Jakob,</t> <t>Jeshurun<f>[77]</f>, som jag har utvalt.</t>


text:
<t>Jag ska utgjuta vatten över törstande mark,</t> <t>floder över uttorkat land.</t> <t>Jag ska utgjuta min Ande</t> <t>över dina barn</t> <t>och mina välsignelser</t> <t>över dina ättlingar.</t>


text:
<t>En ska säga: ’Jag tillhör HERREN’,</t> <t>en annan bära Jakobs namn,</t> <t>en tredje ska skriva</t> <t>att han är HERRENS</t> <t>och hedras med namnet Israel.” <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN, Israels kung och befriare,</t> <t>härskarornas HERRE:</t> <t>”Jag är den förste och jag är den siste.</t> <t>Det finns ingen annan Gud än jag.</t>


text:
<t>Vem är som jag?</t> <t>Låt honom tala om det,</t> <t>förklara, lägga fram för mig</t> <t>vad som hänt sedan jag formade mitt folk i urtiden,</t> <t>och vad som ska komma.<f>[78]</f></t> <t>Låt dem berätta vad som ska komma att ske.</t>


text:
<t>Var inte förskräckta, var inte rädda!</t> <t>Har jag inte förkunnat</t> <t>och förutsagt detta för länge sedan?</t> <t>Ni är mina vittnen.</t> <t>Finns det någon annan Gud än jag?</t> <t>Nej, ingen annan klippa finns, jag vet ingen.”</t>


text:
<t>De som bygger avgudar åt sig är ingenting.</t> <t>Deras älskade beläten har ingen hjälp att ge.</t> <t>Deras vittnen ser inget och vet inget,</t> <t>de får stå där med skam.</t>


text:
<t>Alla hans anhängare ska stå med skam,</t> <t>för hantverkarna som gjort dem är själva bara människor.</t> <t>Låt dem alla samlas och ställa sig där.</t> <t>Alla ska de stå där med skam och i skräck. <pb/></t>


text:
<t>Smeden bearbetar järn vid sitt städ, i glöden,</t> <t>och formar det med hammare med all sin kraft.</t> <t>Han blir hungrig och trött,</t> <t>dricker inget vatten och blir matt.<f>[79]</f></t>


text:
<t>Snickaren tar mått med band,</t> <t>sätter ut märken med krita</t> <t>och hugger ut den med stämjärn.</t> <t>Han märker ut formen med passare,</t> <t>formar den som en människa i all hennes glans,</t> <t>som sedan kan bo i ett tempel.</t>


text:
<t>Man hugger ner cedrar åt sig,</t> <t>tar cypress och ek</t> <t>och låter dem växa bland skogens träd,</t> <t>eller planterar ett cederträd som regnet får att växa.<f>[80]</f></t>


text:
<t>Av trädet får man sedan ved</t> <t>att värma sig med</t> <t>och för att tända en eld för att baka bröd.</t> <t>Men man gör också en gud som man tillber</t> <t>och faller ner inför.</t>


text:
<t>Hälften av träet använder man till en brasa</t> <t>där man lagar mat och steker kött att mätta sig med,</t> <t>värmer sig och säger:</t> <t>”Så, nu är jag varm, nu kan jag sitta och se på elden.”</t>


text:
<t>Av resten gör man en gud, en avgud,</t> <t>som man faller ner för, dyrkar</t> <t>och ber till och säger:</t> <t>”Rädda mig! Du är min gud!”</t>


text:
<t>Dessa vet ingenting, förstår ingenting,</t> <t>deras ögon är tillslutna så att de inte kan se,</t> <t>liksom deras sinnen så att de inte kan fatta.</t>


text:
<t>Ingen tänker efter,</t> <t>ingen har vett och förstånd att säga:</t> <t>”Jag har eldat upp hälften av det</t> <t>för att baka bröd på kolen, steka kött och äta.</t> <t>Skulle jag då av resten göra en avskyvärd avgud?</t> <t>Skulle jag falla ner för ett stycke trä?”</t>


text:
<t>Den som sätter sin lit till aska lurar sig själv.</t> <t>Han kan inte rädda sig själv</t> <t>eller säga: ”Det som jag har här i min hand är en lögn.”</t>


text:
<t>”Tänk på detta, Jakob,</t> <t>Israel, för du är min tjänare!</t> <t>Jag har format dig, du är min tjänare, Israel,</t> <t>och jag ska inte glömma bort dig.</t>


text:
<t>Jag har utplånat dina synder som ett moln,</t> <t>dina brott som morgondimman.</t> <t>Vänd om till mig,</t> <t>för jag har friköpt dig.” <pb/></t>


text:
<t>Sjung av glädje, ni himlar,</t> <t>om vad HERREN har gjort!</t> <t>Ropa högt, jordens djup!</t> <t>Stäm upp en sång, ni berg,</t> <t>du skog med alla dina träd,</t> <t>för HERREN har friköpt Jakob</t> <t>och visar sig härlig i Israel!</t>


text:
<t>Så säger HERREN, din befriare,</t> <t>han som formade dig i moderlivet: <pb/>”Jag är HERREN</t> <t>som har skapat allt,</t> <t>som ensam spänt upp himlarna</t> <t>och ensam brett ut jorden.</t>


text:
<t>Jag är den som tillintetgör de falska profeterna</t> <t>och gör spåmännen till dårar,</t> <t>som förkastar de visas lärdom</t> <t>och gör den till dårskap.</t>


text:
<t>Men jag verkställer mina tjänares ord</t> <t>och fullföljer vad mina sändebud sagt. <pb/>Jag säger om Jerusalem:</t> <t>’Det ska bli bebott,’</t> <t>och om Juda städer:</t> <t>’De ska bli uppbyggda.’</t> <t>Jag ska resa upp deras ruiner igen.</t>


text:
<t>Jag säger om Kyros: ’Han är min herde,</t> <t>han ska förverkliga allt jag vill.’</t> <t>Han ska säga om Jerusalem:</t> <t>’Det ska bli uppbyggt,’</t> <t>och om templet:</t> <t>’Dess grund ska läggas.’</t>


text:
<pb/><t>Så säger HERREN till sin smorde, Kyros,</t> <t>som han har tagit vid högra handen</t> <t>för att lägga folken under honom,</t> <t>för att avväpna kungar</t> <t>och för att öppna portar för honom,</t> <t>som aldrig mer ska stängas.</t>


text:
<t>’Jag ska gå före dig och jämna ut bergen,<f>[81]</f></t> <t>krossa kopparportar</t> <t>och slå sönder järnbommar.</t>


text:
<t>Jag ska ge dig skatter</t> <t>som ligger gömda i mörkret,</t> <t>och hemliga rikedomar,</t> <t>för att du ska förstå att jag</t> <t>som kallar dig vid ditt namn</t> <t>är HERREN, Israels Gud.</t>


text:
<t>För min tjänare Jakobs skull,</t> <t>för Israel, min utvalde,</t> <t>kallade jag dig vid namn</t> <t>och gav dig ett hedersnamn,</t> <t>fastän du inte känner mig.</t>


text:
<t>Jag är HERREN, ingen annan finns,</t> <t>utom mig finns ingen Gud.</t> <t>Fastän du inte känner mig så ska jag styrka dig,</t>


text:
<t>för att man i hela världen från öster till väster</t> <t>ska förstå att det inte finns någon annan än jag.</t> <t>Jag är HERREN, och det finns ingen annan.</t>


text:
<t>Jag skapar både ljus och mörker.</t> <t>Jag skapar lycka och olycka.</t> <t>Jag, HERREN, gör allt detta.’ <pb/></t>


text:
<t>Låt det regna, himlar där ovan!</t> <t>Låt rättfärdighet flöda ur skyarna!</t> <t>Låt jorden öppna sig, frälsningen bära frukt,</t> <t>och rättfärdigheten växa fram.</t> <t>Jag, HERREN, har skapat allt detta. <pb/></t>


text:
<t>Ve den som tvistar med sin Skapare,</t> <t>den som bara är en av många krukskärvor på marken.</t> <t>Inte säger väl leran till den som formar den:</t> <t>’Vad gör du?’</t> <t>Eller säger ditt verk:</t> <t>’Denne har inga händer.’</t>


text:
<t>Ve den som säger till sin far:</t> <t>’Vad är det du avlar?’</t> <t>eller till sin mor:</t> <t>’Vad är det du föder?’ ” <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN, Israels Helige,</t> <t>dess skapare:</t> <t>”När det gäller det som ska komma,</t> <t>ställer ni frågor till mig om mina barn,</t> <t>eller befaller ni mig</t> <t>vad jag ska göra?</t>


text:
<t>Det är jag som skapat jorden och människorna på den.</t> <t>Med mina händer har jag utbrett himlarna</t> <t>och gett order till hela dess härskara.</t>


text:
<t>Jag har låtit honom<f>[82]</f> uppstå i rättfärdighet,</t> <t>och jag ska jämna hans väg.</t> <t>Han ska bygga upp min stad</t> <t>och befria mina bortförda,</t> <t>utan betalning, utan lön,”</t> <t>säger härskarornas HERRE.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Egyptens rikedomar,</t> <t>Kushs handel och Sebas resliga folk</t> <t>ska överföras till dig,</t> <t>alltsammans ska bli ditt.</t> <t>De ska följa dig som fångar i kedjor</t> <t>och falla ner inför dig och be och säga:</t> <t>’Gud är sannerligen med dig,</t> <t>ingen annan finns,</t> <t>ingen annan är Gud.’ ” <pb/></t>


text:
<t>Alla avgudatillverkare ska få skämmas</t> <t>och komma i vanära,</t> <t>förnedring är vad som väntar dem.</t>


text:
<t>Men Israel kommer att räddas av HERREN,</t> <t>han räddar dem för evigt.</t> <t>Ni kommer aldrig någonsin</t> <t>att hamna i skam eller vanära. <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN som skapat himlarna,</t> <t>han som är Gud,</t> <t>som formade jorden,</t> <t>gjorde den, grundlade den,</t> <t>skapade den,</t> <t>inte till att vara tom utan bebodd:</t> <t>”Jag är HERREN, och det finns ingen annan.</t>


text:
<t>Jag har inte talat i hemlighet,</t> <t>någonstans i ett mörkt land,</t> <t>inte uppmanat Jakobs ättlingar</t> <t>att söka mig i tomheten.</t> <t>Jag är HERREN,</t> <t>vad jag talar är rättfärdigt och sant,</t> <t>mina ord är att lita på. <pb/></t>


text:
<t>Samlas här, kom hit, kom samman,</t> <t>ni som räddats bland folken!</t> <t>De som bär omkring på trägudar</t> <t>och ber till en gud som inte kan hjälpa dem</t> <t>är utan vett.</t>


text:
<t>Berätta, lägg fram vad ni har att säga,</t> <t>rådgör med varandra.</t> <t>Vem har förutsagt detta i en gången tid,</t> <t>berättat det för länge sedan?</t> <t>Är det inte jag, HERREN?</t> <t>Det finns ingen annan Gud än jag,</t> <t>en rättfärdig Gud och en räddare.</t> <t>Ingen annan finns. <pb/></t>


text:
<t>Vänd er till mig för att bli räddade,</t> <t>alla från jordens ändar!</t> <t>För jag är Gud, och det finns ingen annan.</t>


text:
<t>Jag har svurit vid mig själv,</t> <t>rättfärdighetens ord har utgått ur min mun</t> <t>och kan aldrig tas tillbaka:</t> <t>Alla människor ska böja knä inför mig,</t> <t>och alla ska komma till mig med sin bekännelse.</t>


text:
<t>’Endast i HERREN finns rättfärdighet och styrka,’</t> <t>ska man säga.</t> <t>Alla som har rasat mot honom</t> <t>ska komma inför honom i skam.</t>


text:
<pb/><t>Bel sjunker ner, Nebo faller,</t> <t>deras gudabilder förs bort</t> <t>på lastdjur och boskap.</t> <t>Dessa som ni burit</t> <t>är en belastning,</t> <t>en börda för den trötte.</t>


text:
<t>De sjunker ner och faller tillsammans,</t> <t>oförmögna att rädda bördan,</t> <t>och själva går de i fångenskap. <pb/></t>


text:
<t>”Hör på mig, Jakobs släkt,</t> <t>ni som finns kvar i Israel</t> <t>och som jag haft omsorg om sedan ni föddes,</t> <t>burit ända från er tillblivelse.</t>


text:
<t>Jag är densamme ända fram till er ålderdom,</t> <t>jag ska bära er när ert hår grånar.</t> <t>Jag har skapat er</t> <t>och ska också sörja för er.</t> <t>Jag ska uppehålla er</t> <t>och rädda er. <pb/></t>


text:
<t>Vem kan ni jämföra mig med</t> <t>och likna mig vid?</t> <t>Vem kan ni finna som är lik mig</t> <t>och kan jämföras med mig?</t>


text:
<t>Några häller ut guld ur sin påse,</t> <t>väger upp silver på vågen,</t> <t>lejer en guldsmed</t> <t>som tillverkar en gud,</t> <t>och sedan faller man ner och tillber den.</t>


text:
<t>De lyfter den på axeln och bär den,</t> <t>ställer ner den på sin plats,</t> <t>och där står den oförmögen att röra sig.</t> <t>Om man ropar till den får man inget svar.</t> <t>Den kan inte rädda någon ur hans nöd. <pb/></t>


text:
<t>Jag berättar i förväg</t> <t>vad som kommer att hända,</t> <t>förutsäger det som ännu inte har skett.</t> <t>Jag säger: Mina planer står fasta,</t> <t>och jag gör allt vad jag vill.</t>


text:
<t>Jag kallar på en rovfågel från östern,</t> <t>en man som ska fullfölja min plan.</t> <t>Det jag har sagt ska jag genomföra,</t> <t>det jag har planerat kommer jag att göra.</t>


text:
<t>Jag låter min rättfärdighet närma sig,</t> <t>den är inte långt borta,</t> <t>och min räddning dröjer inte.</t> <t>Jag ger Sion räddning,</t> <t>min härlighet åt Israel.</t>


text:
<pb/><t>Kom ner och sätt dig i stoftet,</t> <t>du jungfru, dotter Babylon!</t> <t>Sätt dig på marken, utan tron,</t> <t>du kaldéernas dotter!</t> <t>Du kommer aldrig mer att kallas</t> <t>den ljuvliga och den behagliga.</t>


text:
<t>Ta en kvarn och mal din säd,</t> <t>ta av din slöja,</t> <t>lyft upp dina kjolar och blotta benen,</t> <t>vada genom strömmar.</t>


text:
<t>Din nakenhet ska blottas</t> <t>och din skam visas upp.</t> <t>Jag ska hämnas,</t> <t>och ingen människa kan hindra mig.” <pb/></t>


text:
<t>”Sitt i tystnad och gå in i mörkret,</t> <t>du kaldéernas dotter!</t> <t>Aldrig mer kommer du att kallas</t> <t>kungarikenas drottning.</t>


text:
<t>Jag var vred på mitt folk,</t> <t>vanhelgade min egendom</t> <t>och lät dem falla i dina händer.</t> <t>Du visade dem ingen barmhärtighet.</t> <t>Ditt ok tyngde till och med de gamla.</t>


text:
<t>Du tänkte att du skulle få vara</t> <t>en drottning för alltid.</t> <t>Du bekymrade dig inte</t> <t>och tänkte inte på vad som skulle kunna hända. <pb/></t>


text:
<t>Lyssna nu, du som lever i överdåd,</t> <t>du som sitter så tryggt och säger för dig själv:</t> <t>’Ingen är som jag!</t> <t>Jag kommer aldrig att sitta som änka</t> <t>eller mista mina barn.’</t>


text:
<t>Men båda dessa öden ska drabba dig.</t> <t>På ett ögonblick, på en enda dag,</t> <t>ska du bli både barnlös och änka.</t> <t>I fullt mått ska de drabba dig,</t> <t>trots alla dina trolldomskonster</t> <t>och dina besvärjelsers stora kraft.</t>


text:
<t>Du kände dig säker i din ondska</t> <t>och tänkte: ’Ingen ser mig.’</t> <t>Din vishet och kunskap förledde dig,</t> <t>och du tänkte för dig själv:</t> <t>’Ingen är som jag!’</t>


text:
<t>Men en olycka ska drabba dig,</t> <t>som du inte kan besvärja,</t> <t>plötslig förödelse ska falla över dig,</t> <t>och du kan inte avvärja den.</t> <t>Plötsligt ska du drabbas av en katastrof</t> <t>som du inte kunnat förutse. <pb/></t>


text:
<t>Fortsätt du med dina besvärjelser</t> <t>och dina många trolldomskonster,</t> <t>som du har slitit med sedan din ungdom.</t> <t>Kanske ska du lyckas,</t> <t>kanske kan du skrämma iväg någon.</t>


text:
<t>Du har tröttat ut dig med alla dina rådslag.</t> <t>Låt dem nu träda fram och rädda dig,</t> <t>astrologerna och stjärntydarna,</t> <t>som månadsvis försöker tala om för dig vad som ska hända dig.</t>


text:
<t>De är som torrt gräs</t> <t>som bränns upp i eld.</t> <t>De kan inte rädda sig själva ur lågorna.</t> <t>Det blir ingen glöd att värma sig vid,</t> <t>ingen brasa att sitta vid.</t>


text:
<t>Så går det för dem</t> <t>som du ägnat tid och kraft åt sedan din ungdom.</t> <t>De irrar bort, var och en åt sitt håll,</t> <t>och ingen räddar dig.</t>


text:
<pb/><t>Hör detta, Jakobs släkt,</t> <t>ni som bär namnet Israel</t> <t>och härstammar från Juda,</t> <t>ni som svär vid HERRENS namn</t> <t>och bekänner er till Israels Gud,</t> <t>men inte i sanning och rättfärdighet.</t>


text:
<t>De uppkallar sig efter den heliga staden</t> <t>och stöder sig på Israels Gud,</t> <t>vars namn är härskarornas HERRE.</t>


text:
<t>Det som tidigare hände</t> <t>hade jag talat om i förväg för länge sedan,</t> <t>förutsagt det, tillkännagett det.</t> <t>Plötsligt agerade jag, och det skedde.</t>


text:
<t>Därför förutsade jag det för så länge sedan,</t> <t>talade om det innan det skedde,</t> <t>så att du inte skulle kunna säga:</t> <t>’Min avgud gjorde det.</t> <t>Min skurna och gjutna gudabild gav befallning om det!’</t>


text:
<t>Du har hört detta och kan se det.</t> <t>Erkänner ni det inte? <pb/>Nu vill jag förkunna nya ting för dig,</t> <t>hemligheter som du inte vetat om.</t>


text:
<t>De har skapats nu, inte för länge sedan.</t> <t>Du har inte hört om dem förrän idag,</t> <t>för att du inte ska kunna säga:</t> <t>’Det här visste jag!’</t>


text:
<t>Du fick inget höra och inget veta,</t> <t>du hade inget öppet öra.</t> <t>Jag visste hur trolös du var,</t> <t>du kallades upprorsmakare alltsedan du föddes.</t>


text:
<t>Men för mitt namns skull håller jag tillbaka min vrede,</t> <t>för min äras skull behärskar jag mig</t> <t>och utplånar dig inte.</t>


text:
<t>För min egen skull,</t> <t>ja, just för min egen skull, agerar jag,</t> <t>för hur skulle jag kunna låta mig vanhelgas?</t> <t>Min ära ger jag inte till någon annan. <pb/></t>


text:
<t>Lyssna på mig, Jakob,</t> <t>Israel, som jag har kallat!</t> <t>Jag är Gud.</t> <t>Jag är den förste, och jag är den siste.</t>


text:
<t>Det var min hand som lade jordens grund,</t> <t>och min högra hand bredde ut himlarna.</t> <t>När jag kallade på dem stod de där. <pb/></t>


text:
<t>Kom samman, ni alla, och lyssna!</t> <t>Vem av dessa har förutsagt det här,</t> <t>att den som HERREN älskar</t> <t>ska fullfölja hans plan</t> <t>mot Babylon och mot kaldéerna?</t>


text:
<t>Jag, jag har talat detta.</t> <t>Jag har kallat honom och fört fram honom,</t> <t>och han ska ha framgång.</t>


text:
<pb/>Kom närmare och lyssna till detta: <pb/><t>Från första början har jag talat öppet,</t> <t>och när tiden var inne för något att äga rum, var jag där.</t> <t>Och nu har Herren, HERREN sänt mig</t> <t>och sin Ande.”<f>[85]</f> <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN, din befriare<f>[86]</f>, Israels Helige:</t> <t>”Jag är HERREN, din Gud,</t> <t>som vill undervisa dig om ditt eget bästa</t> <t>och leda dig på den väg där du ska vandra.</t>


text:
<t>Om du ändå hade lyssnat till mina bud!</t> <t>Då skulle du ha upplevt en ström av frid</t> <t>och rättfärdighet lik havets vågor.</t>


text:
<t>Då skulle dina ättlingar ha blivit som sanden,</t> <t>din avkomma som sandkornen.</t> <t>Deras namn skulle aldrig utplånas</t> <t>utan bestå inför mig.” <pb/></t>


text:
<t>Lämna Babylon,</t> <t>fly från Kaldéen!</t> <t>Förkunna det med glädjerop,</t> <t>gör det känt för jordens alla hörn.</t> <t>Säg: ”HERREN har befriat sin tjänare Jakob.”</t>


text:
<t>De behövde inte vara törstiga</t> <t>när han förde dem genom öknarna,</t> <t>för han lät vatten flöda ur klippan,</t> <t>han klöv klippan, så att vatten forsade fram. <pb/></t>


text:
<pb/><t>Hör på mig, ni avlägsna länder!</t> <t>Lyssna, ni folk i fjärran!</t> <t>HERREN kallade mig innan jag var född.</t> <t>Redan när jag var i moderlivet</t> <t>nämnde han mig vid mitt namn.</t>


text:
<t>Han har gjort mitt tal skarpt som svärd.</t> <t>Han har gömt mig i skuggan av sin hand.</t> <t>Han har gjort mig till en slipad pil</t> <t>och dolt mig i sitt koger.</t>


text:
<t>Han sa till mig:</t> <t>’Du är min tjänare, Israel,</t> <t>genom dig ska jag visa min härlighet.’</t>


text:
<t>Jag sa:</t> <t>’Förgäves har jag tröttat ut mig,</t> <t>förgäves och fåfängt förbrukat min kraft.</t> <t>Ändå är min rätt hos HERREN</t> <t>och min lön hos min Gud.’ <pb/></t>


text:
<t>Och nu har HERREN talat,</t> <t>han som gjorde mig till sin tjänare</t> <t>redan innan jag var född,</t> <t>för att föra Jakob tillbaka,</t> <t>och samla Israel hos sig.</t> <t>Så skulle jag bli ärad inför HERREN</t> <t>och min Gud vara min styrka.</t>


text:
<t>Han säger:</t> <t>’Det är för lite för dig att bara vara min tjänare</t> <t>som återupprättar Jakobs stammar</t> <t>och för tillbaka dem som jag bevarat av Israels folk.</t> <t>Jag ska göra dig till ett ljus för alla folk,</t> <t>för att du ska vara till räddning för hela jorden.’ ” <pb/></t>


text:
<t>Så säger HERREN, Israels befriare och Helige,</t> <t>till den som är föraktad och avskydd av folken,</t> <t>till kungens tjänare:</t> <t>”Kungar ska se det och resa sig,</t> <t>furstar se det och buga sig,</t> <t>för HERREN är trofast,</t> <t>Israels Helige, som har utvalt dig.”</t>


text:
<t>Så säger HERREN:</t> <t>”Jag bönhör dig i nådens tid</t> <t>och hjälper dig på räddningens dag.</t> <t>Jag ska bevara dig</t> <t>och genom dig ingå ett förbund med folket,</t> <t>för att återupprätta landet</t> <t>och återlämna de förödda arvslotterna.</t>


text:
<t>Till de fångna ska jag säga: ’Gå ut!’</t> <t>och till dem som sitter i mörkret: ’Kom fram!’ <pb/>De ska finna bete längs vägarna</t> <t>och betesmark på alla kala höjder.</t>


text:
<t>De ska inte hungra eller törsta.</t> <t>Ökenhettan och solen ska inte bränna dem.</t> <t>Han som förbarmar sig över dem</t> <t>ska leda dem och föra dem till vattenkällor.</t>


text:
<t>Ropa av glädje, ni himlar,</t> <t>och gläd dig, du jord!</t> <t>Stäm upp en sång, ni berg!</t> <t>För HERREN tröstar sitt folk</t> <t>och förbarmar sig över sina lidande. <pb/></t>


text:
<t>”Kan en mor glömma bort sitt lilla barn,</t> <t>så att hon inte förbarmar sig över det barn hon själv fött?</t> <t>Även om hon skulle glömma,</t> <t>ska jag i alla fall inte glömma dig.</t>


text:
<t>Dina söner skyndar sig tillbaka,</t> <t>och de som förstörde och ödelade</t> <t>drar sig bort från dig.</t>


text:
<t>Lyft blicken och se dig omkring!</t> <t>Alla samlas och kommer till dig.</t> <t>Så sant jag lever, säger HERREN,</t> <t>du ska bära dem som prydnader,</t> <t>binda dem om dig likt brudsmycken. <pb/></t>


text:
<t>Du har legat i ruiner, ödelagd,</t> <t>och landet har varit förhärjat.</t> <t>Men nu ska du bli för trång för folket,</t> <t>och de som skövlade dig ska vara långt borta.</t>


text:
<t>Du ska höra barnen</t> <t>som föddes under din barnlöshets tid säga:</t> <t>’Här är det för trångt för mig,</t> <t>ge mig mer plats!’</t>


text:
<t>Då ska du tänka:</t> <t>’Vem har fött dessa åt mig?</t> <t>Jag var ju barnlös och ofruktsam,</t> <t>i exil och förskjuten.</t> <t>Vem har fostrat dessa?</t> <t>Jag var lämnad ensam,</t> <t>så varifrån kommer dessa?’ ”</t>


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>”Jag ska ge ett tecken åt folken,</t> <t>resa mitt banér för dem,</t> <t>och de ska bära dina söner i sina armar</t> <t>och dina döttrar på sina axlar.</t>


text:
<t>Kungar ska fostra dem som fäder</t> <t>och drottningar amma dem.</t> <t>De ska buga sig till jorden för dig</t> <t>och slicka dammet av dina fötter.</t> <t>Då ska du förstå att jag är HERREN.</t> <t>De som hoppas på mig</t> <t>ska aldrig komma på skam.” <pb/></t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Fångarna ska förvisso tas från den mäktige</t> <t>och bytet räddas undan den grymme.</t> <t>Jag ska strida mot dem som strider mot dig,</t> <t>och jag ska själv rädda dina barn.</t>


text:
<t>Jag ska låta dina förtryckare äta sitt eget kött,</t> <t>och de ska bli druckna av sitt eget blod, som av vin.</t> <t>Hela mänskligheten ska då förstå</t> <t>att jag, HERREN, är din räddare och befriare, Jakobs Mäktige.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Var är skilsmässobrevet,</t> <t>genom vilket jag försköt er mor?</t> <t>Eller till vilken av mina fordringsägare</t> <t>fick jag sälja er?</t> <t>Nej, ni såldes för era synders skull,</t> <t>och er mor försköts för era överträdelser.</t>


text:
<t>Varför var ingen där när jag kom?</t> <t>Varför svarade ingen när jag ropade?</t> <t>Är min arm för kort för att befria er?</t> <t>Har jag inte makt att hjälpa?</t> <t>Jag kan befalla havet och det torkar ut,</t> <t>och förvandla floderna till öken.</t> <t>Fisken ruttnar av brist på vatten</t> <t>och dör av törst.</t>


text:
<t>Herren, HERREN har gett mig lärdomens ord</t> <t>så att jag vet hur jag ska stödja den trötte.</t> <t>Varje morgon väcker han mig</t> <t>till att lyssna på lärjungavis.</t>


text:
<t>Herren, HERREN har fått mig att lyssna,</t> <t>och jag har inte varit upprorisk,</t> <t>jag har inte vänt mig bort.</t>


text:
<t>Jag böjde min rygg mot dem som slog mig</t> <t>och vände ansiktet mot dem som ryckte mig i skägget.</t> <t>Jag gömde inte mitt ansikte</t> <t>för hån och spott.</t>


text:
<t>Därför att Herren, HERREN hjälper mig,</t> <t>känner jag mig inte förödmjukad.</t> <t>Jag har gjort mitt ansikte hårt som flinta,</t> <t>och jag vet att jag inte kommer att bli sviken.</t>


text:
<t>Han som rättfärdiggör mig är nära.</t> <t>Vem kan gå till rätta med mig?</t> <t>Låt oss mötas!</t> <t>Vem är min motpart?</t> <t>Låt honom träda fram!</t>


text:
<t>Herren, HERREN hjälper mig.</t> <t>Vem kan döma mig?</t> <t>De ska alla slitas ut som klädesplagg,</t> <t>som malätna kläder. <pb/></t>


text:
<t>Vem bland er fruktar HERREN</t> <t>och lyder hans tjänare?</t> <t>Om någon vandrar i mörker utan någon strimma av ljus,</t> <t>låt då denne lita på HERREN</t> <t>och förtrösta på sin Gud!</t>


text:
<t>Men ni, som gör upp eld</t> <t>och förser er med brinnande pilar,</t> <t>gå genom lågorna av er egen eld</t> <t>och era brinnande pilar!</t> <t>Detta är vad min hand ska ge er,</t> <t>och ni kommer att ligga i plågor.</t>


text:
<pb/><t>”Hör på mig, ni som strävar efter rättfärdighet,</t> <t>ni som söker HERREN!</t> <t>Tänk på den klippa ni blev uthuggna ur,</t> <t>och gruvan ur vilken ni har grävts fram.</t>


text:
<t>Tänk på er far Abraham,</t> <t>och Sara, som födde er.</t> <t>När jag kallade honom var han bara en,</t> <t>men när jag välsignat honom blev han många.</t>


text:
<t>HERREN tröstar Sion</t> <t>och känner medlidande med dess ruiner.</t> <t>Han gör dess öken lik Eden,</t> <t>dess ödemark lik HERRENS trädgård.</t> <t>Fröjd och glädje ska finnas där,</t> <t>tacksägelse och lovsång. <pb/></t>


text:
<t>Lyssna på mig, mitt folk,</t> <t>hör noga på, mitt folk!</t> <t>Från mig ska lagen utgå,</t> <t>min rätt ska vara ett ljus för folken.</t>


text:
<t>Min rättfärdighet närmar sig,</t> <t>min frälsning är på väg.</t> <t>Mina armar ska skaffa rätt åt folken.</t> <t>Fjärran länder ska vänta på mig</t> <t>och hoppas på min makt.</t>


text:
<t>Se upp mot himlen</t> <t>och ge akt på jorden där nere.</t> <t>Himlen ska försvinna som rök,</t> <t>jorden ska nötas ut som en klädnad</t> <t>och dess invånare dö som mygg.</t> <t>Men min räddning ska vara i evighet.</t> <t>Min rättfärdighet ska aldrig svika. <pb/></t>


text:
<t>Hör på mig, ni som känner rättfärdigheten</t> <t>och som gömmer min lag i era hjärtan!</t> <t>Var inte rädda för människors hån,</t> <t>frukta inte deras förolämpningar.</t>


text:
<t>Mal ska äta dem som kläder</t> <t>och larver äta dem som ylle.</t> <t>Men min rättfärdighet varar för evigt,</t> <t>och min räddning i alla kommande generationer.” <pb/></t>


text:
<t>Vakna, vakna,</t> <t>klä dig med styrka, du HERRENS arm!</t> <t>Vakna upp som i forna dagar,</t> <t>i gångna tider.</t> <t>Var det inte du som slog Rahav i stycken,</t> <t>du som genomborrade havsodjuret?</t>


text:
<t>Var det inte du som torkade ut havet,</t> <t>det stora djupets vatten,</t> <t>och gjorde en väg i havsdjupet</t> <t>där det befriade folket kunde gå över?</t>


text:
<t>De som HERREN friköpt ska återvända</t> <t>och komma till Sion med jubel,</t> <t>krönta med evig glädje.</t> <t>De får fröjd och glädje,</t> <t>sorg och suckan flyr. <pb/></t>


text:
<t>”Jag, jag är den som tröstar er.</t> <t>Varför är du rädd för dödliga människor,</t> <t>de som bara är som gräs?</t>


text:
<t>Varför glömmer du HERREN, din Skapare,</t> <t>han som spände upp himlen</t> <t>och lade jordens grund?</t> <t>Du lever i ständig skräck</t> <t>för förtryckarens vrede.</t> <t>Han står redo att förgöra dig,</t> <t>men vad blir det av förtryckarens vrede?</t>


text:
<t>Snart blir fången befriad.</t> <t>Han ska inte dö och läggas i graven,</t> <t>inte heller ska han sakna bröd.</t>


text:
<t>Jag är HERREN, din Gud,</t> <t>som rör upp havet,</t> <t>så att vågorna dånar,</t> <t>han som heter härskarornas HERRE.</t>


text:
<t>Jag har lagt mina ord i din mun</t> <t>och gömt dig i min skyddande hand,</t> <t>jag spände upp himlen</t> <t>och lade jordens grund,</t> <t>och till Sion sade jag:</t> <t>’Du är mitt folk.’ ” <pb/></t>


text:
<t>Vakna, vakna,</t> <t>res dig Jerusalem,</t> <t>du som av HERRENS hand</t> <t>fått dricka hans vredes bägare,</t> <t>tömma berusningens bägare i botten,</t> <t>den som fick dig att ragla.</t>


text:
<t>Ingen av de söner hon fött</t> <t>kunde leda henne,</t> <t>ingen av dem hon fostrat</t> <t>kunde ta henne vid handen.</t>


text:
<t>Dubbel olycka har blivit ditt öde  —</t> <t>vem kan trösta dig?  —</t> <t>förödelse och undergång, hungersnöd och svärd.</t> <t>Vem<f>[88]</f> kan ha medlidande med dig?</t>


text:
<t>Dina söner har dukat under</t> <t>och ligger på gatorna,</t> <t>som antiloper fångade i nät,</t> <t>som berusade av HERRENS vrede</t> <t>och din Guds straff. <pb/></t>


text:
<t>Så säger din Herre, HERREN, din Gud,</t> <t>som försvarar sitt folk:</t> <t>”Jag tar ur din hand denna bägare</t> <t>som fick dig att ragla.</t> <t>Du ska inte längre behöva dricka ur den,</t> <t>ur min vredes bägare.</t>


text:
<t>Jag ska sätta den bägaren</t> <t>i händerna på dem som plågade dig</t> <t>och sa till dig:</t> <t>’Lägg dig, så att vi kan gå över dig.’</t> <t>De gjorde din rygg till mark</t> <t>och till en gata att gå på.”</t>


text:
<pb/><t>Vakna, vakna,</t> <t>klä dig i din styrka, Sion!</t> <t>Klä dig i din högtidsskrud,</t> <t>Jerusalem, du heliga stad!</t> <t>Ingen oomskuren eller oren</t> <t>får komma in där.</t>


text:
<t>Skaka dammet av dig,</t> <t>res dig, inta din plats, Jerusalem!</t> <t>Bryt loss kedjorna från din hals,</t> <t>du fångna dotter Sion!</t>


text:
<pb/>För så säger HERREN: <pb/><t>”Ni såldes för ingenting,</t> <t>och utan pengar ska ni köpas fria.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN Gud: <pb/><t>”För länge sedan begav sig mitt folk till Egypten för att bo där en tid.</t> <t>Sedan blev de förtryckta av Assyrien.</t>


text:
<pb/>Och vad har jag nu här? säger HERREN. <pb/><t>Mitt folk har förts bort för ingenting,</t> <t>de som härskar över dem skränar, säger HERREN,</t> <t>och man hånar mitt namn dag efter dag. <pb/></t>


text:
<t>Därför ska mitt folk få lära känna mitt namn,</t> <t>och därför ska de den dagen inse att jag är den som talar. Jag är här.” <pb/></t>


text:
<t>Så härligt det är att höra budbärarens steg</t> <t>när han kommer över bergen</t> <t>med goda nyheter,</t> <t>förkunnar fred,</t> <t>bär goda nyheter om räddning</t> <t>och säger till Sion:</t> <t>”Din Gud är kung!”</t>


text:
<t>Hör, dina vakter ropar</t> <t>och gläds tillsammans.</t> <t>Med egna ögon ser de</t> <t>HERREN återvända till Sion.</t>


text:
<t>Brist ut i jubel, Jerusalems ruiner,</t> <t>för HERREN har tröstat sitt folk,</t> <t>och han har friköpt Jerusalem!</t>


text:
<t>HERREN har visat</t> <t>sin makt och helighet för alla folk.</t> <t>Hela jorden ska se vår Guds räddning. <pb/></t>


text:
<t>Bort, bort! Gå ut därifrån!</t> <t>Rör inte det som är orent!</t> <t>Gå ut och rena er,</t> <t>ni som bär HERRENS kärl!</t>


text:
<t>Ni ska inte ge er iväg i hast,</t> <t>ni går ju inte ut som flyktingar,</t> <t>för HERREN går framför er,</t> <t>Israels Gud går sist i ert tåg.</t>


text:
<t>Många ska förundras över dig.</t> <t>Han var så vanställd</t> <t>att hans utseende knappast ens var mänskligt.</t>


text:
<t>Men nu får han många folk att häpna,</t> <t>och kungar ska förstummas inför honom.</t> <t>De ska se något som ingen förr berättat för dem,</t> <t>och förstå något som de inte hört talas om.”</t>


text:
<pb/><t>Men vem trodde på vårt budskap,</t> <t>och för vem har HERREN uppenbarat sin arm<f>[90]</f>?</t>


text:
<t>Som en späd planta växte han upp inför honom,</t> <t>som en rot ur torr mark.</t> <t>Han hade ingen ståtlig gestalt</t> <t>som drog våra blickar till sig,</t> <t>inget utseende som tilltalade oss.</t>


text:
<t>Han var föraktad och övergiven av människor,</t> <t>en smärtornas man som visste vad lidande var,</t> <t>en som man döljer sitt ansikte för.</t> <t>Han var föraktad,</t> <t>och vi betraktade honom som värdelös. <pb/></t>


text:
<t>Ändå var det våra sjukdomar han bar,</t> <t>och våra smärtor tog han på sig,</t> <t>medan vi trodde att Gud straffade honom,</t> <t>slog honom och lät honom lida.</t>


text:
<t>Han blev sårad för våra överträdelsers skull,</t> <t>krossad för våra missgärningar.</t> <t>Straffet var lagt på honom för att vi skulle få frid.</t> <t>Genom hans sår blir vi helade.</t>


text:
<t>Vi gick alla vilse som får,</t> <t>var och en valde sin egen väg.</t> <t>HERREN lät honom drabbas av all vår skuld. <pb/></t>


text:
<t>Han blev torterad och förödmjukad</t> <t>men öppnade ändå inte sin mun.</t> <t>Han var som ett lamm som förs bort för att slaktas,</t> <t>eller som tackan som står tyst när man klipper henne,</t> <t>han öppnade inte sin mun.</t>


text:
<t>Han blev fängslad, dömd och bortförd.</t> <t>Vem i hans släkte tänkte på det?</t> <t>För han togs bort från de levandes land,</t> <t>blev straffad för mitt folks brott.</t>


text:
<t>Sin grav fick han bland de gudlösa,</t> <t>och med en rik man i sin död,</t> <t>han som aldrig hade gjort något orätt</t> <t>och aldrig hade ljugit. <pb/></t>


text:
<t>Men det var HERRENS vilja</t> <t>att låta lidandet drabba honom,</t> <t>och även om hans liv blev givet som ett skuldoffer,<f>[91]</f></t> <t>ska han få se ättlingar<f>[92]</f> och ett långt liv.</t> <t>HERRENS vilja ska förverkligas genom honom.</t>


text:
<t>När hans elände är över, ska han se ljuset<f>[93]</f></t> <t>och bli tillfreds med insikten.</t> <t>Min rättfärdige tjänare</t> <t>gör många rättfärdiga</t> <t>och bär deras skulder.</t>


text:
<t>Jag ska ge honom hans andel bland de stora,</t> <t>och han ska dela byte med de mäktiga,</t> <t>för han var beredd att dö.</t> <t>Han räknades som en syndare,</t> <t>när han bar de mångas skuld</t> <t>och bad för syndarna.</t>


text:
<pb/><t>”Sjung av glädje, du ofruktsamma,</t> <t>du som aldrig fött barn!</t> <t>Stäm upp en glädjesång, ropa av glädje,</t> <t>du som aldrig fött!</t> <t>Den övergivna ska ha fler barn</t> <t>än hon som har en man, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Gör din tältplats större,</t> <t>spänn ut dina tältdukar, snåla inte!</t> <t>Förläng tältlinorna, förstärk pluggarna.</t>


text:
<t>För du ska breda ut dig åt både norr och söder,</t> <t>dina ättlingar ska fördriva de främmande folken</t> <t>och ta ödelagda städer i besittning. <pb/></t>


text:
<t>Var inte rädd! Du ska inte längre behöva skämmas.</t> <t>Blygs inte, för du ska inte förödmjukas.</t> <t>Du ska glömma din ungdoms skam</t> <t>och inte mer komma ihåg förnedringen av att vara änka.</t>


text:
<t>Din skapare är din man.</t> <t>Härskarornas HERRE är hans namn.</t> <t>Han är din befriare, Israels Helige,</t> <t>han som kallas hela jordens Gud.</t>


text:
<t>HERREN ska kalla på dig igen,</t> <t>du övergivna och bedrövade kvinna,</t> <t>som gifte dig ung men blev förskjuten,</t> <t>säger din Gud.</t>


text:
<t>Jag övergav dig under en kort tid,</t> <t>men nu ska jag i min stora barmhärtighet än en gång församla dig.</t>


text:
<t>I ett ögonblicks vrede dolde jag mitt ansikte för dig,</t> <t>men med evig nåd vill jag nu förbarma mig över dig,</t> <t>säger HERREN, din befriare. <pb/></t>


text:
<t>På Noas tid svor jag att aldrig mer låta</t> <t>Noas flod komma över jorden igen.</t> <t>Nu svär jag att min vrede</t> <t>eller bestraffning aldrig mer ska drabba dig.</t>


text:
<t>Om så bergen rämnar och höjderna flyttar sig,</t> <t>ska jag aldrig någonsin svika dig</t> <t>och mitt fredsförbund aldrig brytas,</t> <t>säger HERREN, han som visar dig barmhärtighet. <pb/></t>


text:
<t>Du plågade, du tröstlösa,</t> <t>du som drabbats så av stormar,</t> <t>jag ska bygga upp dina stenar med spetsglans,</t> <t>och din grund med safirer.</t>


text:
<t>Jag gör dina tinnar av rubiner,</t> <t>portar av glänsande juveler</t> <t>och murar av ädelstenar.</t>


text:
<t>I rättfärdighet ska du befästas.</t> <t>Du ska vara långt från förtryck</t> <t>och inte ha något att frukta,</t> <t>Terror ska inte nå dig</t> <t>utan vara långt från dig.</t>


text:
<t>Om någon går till anfall mot dig,</t> <t>så kommer det inte från mig.</t> <t>Den som angriper dig</t> <t>ska falla för dig. <pb/></t>


text:
<t>Jag har skapat smeden,</t> <t>som blåser på kolelden</t> <t>och smider ett vapen för dess bruk.</t> <t>Jag skapar förgöraren som förstör.</t>


text:
<t>Men inget vapen som smids mot dig</t> <t>ska ha någon framgång,</t> <t>och var och en som talar mot dig ska du döma skyldig.</t> <t>Detta är HERRENS tjänares lott.</t> <t>Deras rättfärdighet kommer från mig, säger HERREN.</t>


text:
<pb/><t>Alla ni som är törstiga,</t> <t>kom och drick vatten,</t> <t>även om ni är utan pengar!</t> <t>Kom och ät!</t> <t>Kom och ta emot både mjölk och vin</t> <t>utan pengar, utan att betala!</t>


text:
<t>Varför lägger ni ut pengar på det som inte är bröd</t> <t>och er lön på det som inte mättar?</t> <t>Lyssna nu på mig, så får ni äta av det goda</t> <t>och njuta av de rikaste rätter.</t>


text:
<t>Kom till mig och lyssna!</t> <t>Hör på mig, så ska ni få liv!</t> <t>Jag upprättar ett evigt förbund med er</t> <t>och ger er den trofasta nåd som jag gav David.</t>


text:
<t>Du ska kalla på folkslag som du inte känner,</t> <t>folk som inte känner dig ska skynda till dig</t> <t>för HERREN, din Guds skull,</t> <t>Israels Helige, som förhärligar dig.” <pb/></t>


text:
<t>Må den gudlöse överge sin väg</t> <t>och den som gör orätt ändra sina planer.</t> <t>Må han vända om till HERREN,</t> <t>så förbarmar han sig över honom</t> <t>Må han vända sig till vår Gud, för han vill förlåta allt. <pb/></t>


text:
<t>Liksom himlen är högre än jorden,</t> <t>är mina vägar högre än era vägar</t> <t>och mina tankar högre än era tankar.</t>


text:
<t>Liksom regn och snö faller ner från himlen</t> <t>och inte återvänder utan vattnar jorden,</t> <t>gör den bördig och grönskande</t> <t>och ger säd att så och bröd att äta,</t>


text:
<t>så är det också med ordet jag uttalar:</t> <t>Det vänder inte tillbaka tomt</t> <t>utan uträttar allt jag vill,</t> <t>och det har framgång vart jag än sänder det.</t>


text:
<t>Ni ska tåga ut med glädje</t> <t>och ledas framåt i frid.</t> <t>Bergen och höjderna ska brista ut i glädje inför er,</t> <t>träden ute på fälten klappa i händerna.</t>


text:
<t>I stället för törnsnår ska det växa cypresser,</t> <t>och myrten i stället för nässlor.</t> <t>Detta ska ske till HERRENS ära</t> <t>och vara ett evigt, oförgängligt tecken.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Bevara det som är rätt</t> <t>och gör det som är rättfärdigt,</t> <t>för min räddning kommer snart,</t> <t>och min rättfärdighet ska uppenbaras.</t>


text:
<t>Lycklig är den som gör detta,</t> <t>den som håller fast vid det,</t> <t>den som håller sabbaten</t> <t>och inte vanhelgar den,</t> <t>den som håller sig ifrån att handla orätt.” <pb/></t>


text:
<t>Främlingen som slutit sig till HERREN</t> <t>ska inte säga:</t> <t>”HERREN håller mig utanför sitt folk.”</t> <t>Inte heller ska den kastrerade säga:</t> <t>”Jag är bara ett förtorkat träd.”</t>


text:
<pb/>För så säger HERREN: <pb/><t>”De kastrerade som håller sabbaten,</t> <t>de som gör vad som behagar mig</t> <t>och håller fast vid mitt förbund,</t>


text:
<t>dem ska jag i mitt hus och inom mina väggar</t> <t>ge ett minnesmärke och ett namn</t> <t>som är förmer än söner och döttrar.</t> <t>Jag ska ge dem ett evigt, oförgängligt namn.</t>


text:
<t>Främlingar som sluter sig till HERREN</t> <t>och tjänar honom och älskar HERRENS namn</t> <t>och vill vara hans tjänare,</t> <t>de som håller sabbaten och inte vanhelgar den</t> <t>och som håller fast vid mitt förbund,</t>


text:
<t>dem ska jag föra till mitt heliga berg</t> <t>och låta dem glädjas i mitt bönehus.</t> <t>Jag ska ta emot deras brännoffer och slaktoffer på mitt altare,</t> <t>för mitt hus ska kallas ett bönehus för alla folk.”</t>


text:
<t>Herren, HERREN, som samlar dem</t> <t>som förskingrats från Israel, säger:</t> <t>”Jag ska samla ännu fler</t> <t>tillsammans med de redan samlade.”</t>


text:
<t>Israels vakter är blinda</t> <t>och begriper ingenting.</t> <t>De är hundar som inte kan skälla,</t> <t>de ligger och drömmer och älskar att sova.</t>


text:
<t>De är glupska hundar</t> <t>och blir aldrig mätta.</t> <t>De är herdar som inget fattar,</t> <t>de går alla sin egen väg</t> <t>och var och en tänker bara på sig och sitt</t> <t>och är bara ute efter egen vinning.</t>


text:
<t>”Kom, jag ska hämta vin,</t> <t>vi ställer till en dryckesfest!</t> <t>I morgon blir det som idag,</t> <t>eller till och med ännu bättre!”</t>


text:
<pb/><t>Den rättfärdige går under,</t> <t>men ingen bryr sig om det,</t> <t>den fromme rycks bort,</t> <t>och ingen förstår</t> <t>att den rättfärdige tas bort</t> <t>för att skonas undan ondskan</t>


text:
<t>”Men kom hit, ni som är barn till häxor</t> <t>och har avlats av horor och äktenskapsbrytare!</t>


text:
<t>Vem är det ni gör er lustiga över?</t> <t>Mot vem gapar ni</t> <t>och räcker ut tungan?</t> <t>Ni är barn till syndare</t> <t>och lögnares avkomma.</t>


text:
<t>Under ekarna, under varje grönt träd</t> <t>brinner ni av lust,</t> <t>och ni slaktar era barn i ravinerna,</t> <t>djupt nere bland bergsklyftorna.</t>


text:
<t>Bland ravinens stenar<f>[94]</f> hör du hemma,</t> <t>där har du din plats.</t> <t>Åt dem utgjuter du dryckesoffer</t> <t>och bär fram matoffer.</t> <t>Skulle jag acceptera detta?</t>


text:
<t>Bakom dörren och dörrposten</t> <t>sätter du upp ditt tecken.</t> <t>Du har övergett mig,</t> <t>klätt av dig,</t> <t>gjort i ordning din bädd</t> <t>och tagit plats där.</t> <t>Du har kommit överens med dessa</t> <t>som du älskar att gå i säng med,</t> <t>och sett deras nakenhet.</t>


text:
<t>Du har gått till Melek<f>[95]</f> med olja</t> <t>och rikligt med parfymer.</t> <t>Du sänder dina budbärare långt bort,</t> <t>ända ner till dödsriket.</t>


text:
<t>Du har blivit trött av allt slit</t> <t>men har inte sagt att det är hopplöst.</t> <t>Nej, du har fattat nytt mod och fått ny styrka. <pb/></t>


text:
<t>Vem är du rädd för, vem fruktar du,</t> <t>eftersom du bedrar mig,</t> <t>glömmer mig,</t> <t>inte tänker på mig?</t> <t>Är det för att jag tigit så länge,</t> <t>som du inte fruktar mig?</t>


text:
<t>När du ropar,</t> <t>låt då alla dina avgudar hjälpa dig!</t> <t>Vinden ska ta dem alla,</t> <t>de blåser bort med en vindfläkt!</t> <t>Men den som tar sin tillflykt till mig</t> <t>ska få ärva landet</t> <t>och ta mitt heliga berg i besittning.”</t>


text:
<pb/>En order ska utgå: <pb/><t>”Bygg, bygg en väg!</t> <t>Röj undan hindren som är i vägen för mitt folk.”</t>


text:
<t>Så säger den höge och upphöjde,</t> <t>han som tronar för evigt, och vars namn är heligt:</t> <t>”Jag bor på en hög och helig plats,</t> <t>men jag bor också hos dem som är modlösa och ödmjuka.</t> <t>Jag upprättar de ödmjuka</t> <t>och ger ny kraft åt de modlösa.</t>


text:
<t>Jag ska inte för evigt anklaga</t> <t>och inte alltid vredgas,</t> <t>för då skulle livsanden förgås,</t> <t>anden hos alla levande varelser som jag har skapat.</t>


text:
<t>Jag blev vred över deras syndiga girighet,</t> <t>jag straffade dem och dolde mig i vrede,</t> <t>men de vände sig bort</t> <t>och fortsatte att gå sina egna vägar.</t>


text:
<t>Jag har sett vad de hållit på med,</t> <t>men jag ska bota dem,</t> <t>leda dem och ge dem tröst.</t>


text:
<t>Jag ska skapa lovsång på deras läppar,</t> <t>frid och åter frid åt dem både nära och fjärran, säger HERREN.</t> <t>Jag ska bota dem.</t>


text:
<t>Men de gudlösa är som ett upprört hav,</t> <t>de blir aldrig stilla,</t> <t>och dess vågor rör upp dy och slam.</t>


text:
<pb/><t>”Ropa ut det så högt du kan,</t> <t>låt din röst ljuda som en trumpetstöt!</t> <t>Förklara för mitt folk deras brott,</t> <t>för Jakobs släkt deras synder.</t>


text:
<t>Varje dag söker de mig</t> <t>och vill få kunskap om mina vägar,</t> <t>som om de vore ett folk som handlar rättfärdigt</t> <t>och inte överger sin Guds beslut.</t> <t>De ber mig om rättfärdiga domslut</t> <t>och verkar angelägna om att leva nära Gud.</t>


text:
<t>’Varför har vi fastat,</t> <t>när du inte ser det?</t> <t>Varför förödmjukar vi oss,</t> <t>när du inte lägger märke till det?’ <pb/>På fastedagen gör ni det som behagar er,</t> <t>och ni utnyttjar dem som arbetar för er.</t>


text:
<t>Ni fastar under bråk och gräl,</t> <t>ni slåss på ett skamligt sätt med knytnävar.</t> <t>Så som ni fastar idag</t> <t>blir inte er bön hörd i höjden.</t>


text:
<t>Skulle det här vara en sådan fasta som jag vill ha,</t> <t>en dag när man späker sig,</t> <t>böjer huvudet som ett strå</t> <t>och ligger i säck och aska?</t> <t>Är det vad du kallar för fasta,</t> <t>en dag som behagar HERREN? <pb/></t>


text:
<t>Nej, den fasta jag vill ha är</t> <t>att du lossar orättvisa bojor,</t> <t>löser okets band,</t> <t>befriar de förtryckta,</t> <t>bryter sönder alla ok.</t>


text:
<t>Dela din mat med den hungrige,</t> <t>erbjud den fattige och hemlöse husrum,</t> <t>ser du någon som saknar kläder, så klä honom,</t> <t>vänd inte ryggen åt dina egna!</t>


text:
<t>Då ska ditt ljus bryta fram som gryningen,</t> <t>och dina sår ska läkas.</t> <t>Din rättfärdighet ska gå framför dig,</t> <t>och HERRENS härlighet som skydd bakom dig.</t>


text:
<t>Då ska HERREN svara när du ropar,</t> <t>och när du ber om hjälp,</t> <t>säger han:</t> <t>’Ja, här är jag.’ <pb/>Om du slutar upp med allt slags förtryck,</t> <t>upphör med hån och förtal,</t>


text:
<t>om du ger den hungrige mat</t> <t>och mättar den nödlidande,</t> <t>då ska ditt ljus gå upp i mörkret,</t> <t>och din natt ska bli som den ljusaste dag.</t>


text:
<t>HERREN ska alltid leda dig,</t> <t>mätta dig i ödemarken</t> <t>och ge styrka åt benen i din kropp.</t> <t>Du ska bli som en välvattnad trädgård,</t> <t>som en källa där vattnet aldrig tar slut.</t>


text:
<t>Dina ättlingar ska bygga upp uråldriga ruiner på nytt,</t> <t>du ska återupprätta de gångna generationernas grunder,</t> <t>och du ska kallas</t> <t>den som murar igen sprickorna,</t> <t>’den som gör det nedrivna beboeligt’. <pb/></t>


text:
<t>Om du på sabbaten avstår från</t> <t>att göra vad du har lust med på min heliga dag,</t> <t>om du ser sabbaten som en glädje,</t> <t>HERRENS heliga dag, värd att ära,</t> <t>om du ärar den och inte följer dina egna önskningar,</t> <t>inte gör vad du har lust till och avstår från tanklöst prat,</t>


text:
<t>då ska HERREN själv bli din glädje.</t> <t>Då ska jag föra dig fram över landets höjder,</t> <t>så att du får leva av din förfader Jakobs egendom.” HERREN har talat.</t>


text:
<pb/><t>HERRENS arm är inte för kort för att rädda,</t> <t>hans öra är inte heller dövt så att han inte hör.</t>


text:
<t>Det är era synder som skiljer er från er Gud.</t> <t>För era synders skull har han vänt sitt ansikte bort ifrån er</t> <t>och lyssnar inte längre.</t>


text:
<t>Era händer är fläckade av blod</t> <t>och era fingrar av synd.</t> <t>Ni ljuger med era läppar,</t> <t>och på era tungor finns ondska.</t>


text:
<t>Ingen frågar efter rättfärdighet</t> <t>och ingen dömer sanningsenligt.</t> <t>De förtröstar på tomhet och talar lögn.</t> <t>De går havande med ofärd och föder olycka.</t>


text:
<t>De kläcker ormägg</t> <t>och väver spindelväv.</t> <t>Den som äter deras ägg dör,</t> <t>om de krossas kommer det ut en orm.<f>[96]</f></t>


text:
<t>Deras väv duger inte till kläder,</t> <t>det de åstadkommer räcker inte för att skyla dem själva.</t> <t>Det de gör är orätt,</t> <t>våld är vad de utför.</t>


text:
<t>Deras fötter skyndar till allt som är ont</t> <t>och är snara till att utgjuta oskyldigt blod.</t> <t>De tänker ut onda planer,</t> <t>och deras väg kantas av våld och förödelse.</t>


text:
<t>Fridens väg känner de inte till,</t> <t>och där de går fram finns ingen rätt.</t> <t>De har slagit in på krokiga vägar,</t> <t>ingen som går där kan få någon frid. <pb/></t>


text:
<t>Därför är rätten långt ifrån oss,</t> <t>och rättfärdigheten når oss inte.</t> <t>Vi hoppas på ljus, men det är mörkt,</t> <t>solsken, men vi vandrar i dunkel.</t>


text:
<t>Vi famlar som blinda längs vägen,</t> <t>vi famlar som om vi saknade ögon,</t> <t>snavar mitt på dagen, som om det vore skymning.</t> <t>Bland de livskraftiga är vi som döda.</t>


text:
<t>Vi brummar alla som björnar</t> <t>och kuttrar som sorgsna duvor.</t> <t>Vi väntar på rättvisa,</t> <t>men det finns ingen,</t> <t>på räddning,</t> <t>men den är långt ifrån oss. <pb/></t>


text:
<t>Våra överträdelser hopar sig inför dig,</t> <t>våra synder vittnar mot oss.</t> <t>Vi bär våra synder med oss,</t> <t>vi vet om våra missgärningar.</t>


text:
<t>Vi har varit upproriska och förnekat HERREN,</t> <t>vi har vänt oss bort från vår Gud.</t> <t>Vi har talat våld och falskhet</t> <t>och viskat lögner som vi själva tänkt ut.</t>


text:
<t>Rättvisan blir undanträngd,</t> <t>rättfärdigheten stannar på avstånd,</t> <t>sanningen vacklar på torget,</t> <t>och ingen ärlighet får komma fram.</t>


text:
<t>Sanningen finns inte,</t> <t>och den som skyr det onda blir plundrad. <pb/>HERREN såg detta</t> <t>och blev bedrövad över att ingen rätt fanns.</t>


text:
<t>Han såg att ingen trädde fram,</t> <t>och han förundrades över att ingen grep in.</t> <t>Då blev hans egen arm till räddning,</t> <t>hans rättfärdighet var hans stöd.</t>


text:
<t>Han klädde sig i rättfärdighet som ett pansar</t> <t>och satte räddningen som hjälm på sitt huvud.</t> <t>Han tog på sig hämndens dräkt</t> <t>och svepte in sig i harmens mantel.</t>


text:
<t>Med vrede ska han betala sina fiender</t> <t>för vad de gjort,</t> <t>han bestraffar sina motståndare</t> <t>och vedergäller fjärran länder.</t>


text:
<t>Då ska man frukta HERRENS namn</t> <t>och hans härlighet</t> <t>från öster till väster,</t> <t>när han väller fram som en flodvåg</t> <t>som HERRENS Ande<f>[97]</f> driver fram. <pb/></t>


text:
<t>”Som befriare ska han komma till Sion,</t> <t>till dem i Jakob som vänder om från sin synd, säger HERREN.</t>


text:
<pb/>Och detta är det förbund jag ingår med dem, säger HERREN: Min Ande som fyller dig och mina ord som jag har lagt i din mun ska bli kvar hos dig och dina barn och barnbarn och ska aldrig någonsin lämna er,” säger HERREN.


text:
<pb/><t>Res dig upp, låt ditt ljus lysa!</t> <t>Ditt ljus har kommit,</t> <t>och HERRENS härlighet går upp över dig.</t>


text:
<t>Mörker täcker jorden,</t> <t>töcken omger folken,</t> <t>men över dig ska HERREN stråla,</t> <t>över dig ska hans härlighet visa sig.</t>


text:
<t>”Lyft blicken och se dig omkring!</t> <t>De samlas och kommer till dig.</t> <t>Dina söner kommer från fjärran,</t> <t>dina döttrar bärs i famnen.</t>


text:
<t>Du ska se detta och stråla av lycka,</t> <t>ditt hjärta ska bäva och bulta.</t> <t>Havets rikedomar ska föras till dig</t> <t>och folkens skatter bli dina.</t>


text:
<t>Väldiga kamelkaravaner ska färdas till dig,</t> <t>unga kameler från Midjan och Efa.</t> <t>De kommer alla från Saba,</t> <t>lastade med guld och rökelse,</t> <t>och de förkunnar HERRENS lov.</t>


text:
<t>Alla Kedars hjordar ska samlas till dig,</t> <t>Nevajots baggar ska stå till din tjänst.</t> <t>Jag ska ta emot dem som offer på mitt altare</t> <t>och mitt tempels härlighet ska bli ännu större. <pb/></t>


text:
<t>Det är kustländernas fartyg som närmar sig,</t> <t>med skeppen från Tarshish i täten,</t> <t>för att hämta dina söner långt bortifrån.</t> <t>De har med sig sitt silver och guld</t> <t>till ära för HERREN, din Gud,</t> <t>Israels Helige, han som förhärligar dig. <pb/></t>


text:
<t>Främlingar ska bygga upp dina murar,</t> <t>och deras kungar ska betjäna dig.</t> <t>För jag slog dig i min vrede,</t> <t>men i min nåd ska jag vara barmhärtig mot dig.</t>


text:
<t>Dina portar ska alltid vara öppna,</t> <t>varken dag eller natt ska de stängas,</t> <t>så att folkens rikedomar kan föras till dig</t> <t>och deras kungar ledas dit in.</t>


text:
<t>Det folk och det rike</t> <t>som inte tjänar dig</t> <t>kommer att gå under och förintas. <pb/></t>


text:
<t>Libanons härlighet ska komma till dig,</t> <t>cypress, alm och pinje,</t> <t>för att pryda platsen för min helgedom,</t> <t>och jag ska göra platsen för mina fötter härlig.</t>


text:
<t>Dina förtryckare ska komma och buga sig för dig,</t> <t>de som föraktat dig ska falla ner för dina fötter.</t> <t>De ska kalla dig HERRENS stad</t> <t>och Israels Heliges Sion. <pb/></t>


text:
<t>Efter att ha varit övergiven och hatad</t> <t>så att ingen ville ta vägen genom dig,</t> <t>ska jag låta dig bli till evig stolthet,</t> <t>till glädje för alla generationer.</t>


text:
<t>Du ska dia folkens mjölk</t> <t>och ammas vid kungabröst,</t> <t>och du ska förstå att jag, HERREN, är din räddare</t> <t>och Jakobs mäktige är din befriare.</t>


text:
<t>Jag ska byta ut ditt koppar mot guld,</t> <t>ditt järn mot silver,</t> <t>ditt trä mot koppar</t> <t>och dina stenar mot järn.</t> <t>Jag ska göra friden till din överhet</t> <t>och rättfärdigheten till din härskare.</t>


text:
<t>Man ska inte mer höra om våld i ditt land</t> <t>eller förödelse och ödeläggelse inom dina gränser.</t> <t>Dina murar ska du kalla ’räddning’</t> <t>och dina portar ’lovsång’.</t>


text:
<t>Solen ska inte mer vara ditt ljus om dagen</t> <t>och månen inte lysa över dig med sitt sken.</t> <t>HERREN ska vara ditt eviga ljus,</t> <t>din Gud ska vara din härlighet.</t>


text:
<t>Din sol ska aldrig gå ner,</t> <t>din måne aldrig avta,</t> <t>för HERREN är ditt eviga ljus.</t> <t>Din sorgetid är över.</t>


text:
<t>Alla i ditt folk ska vara rättfärdiga,</t> <t>och de ska för evigt äga landet.</t> <t>De är ett skott som jag har planterat,</t> <t>jag har gjort dem</t> <t>för att visa min härlighet.</t>


text:
<t>Av den minste ska det bli en skara på tusen,</t> <t>av den ringaste blir det ett mäktigt folk.</t> <t>Jag, HERREN, ska låta detta ske snabbt,</t> <t>när tiden är inne.</t>


text:
<pb/><t>Herrens, HERRENS Ande är över mig,</t> <t>för HERREN har smort mig</t> <t>till att förkunna goda nyheter till de förtryckta.</t> <t>Han har sänt mig till att ge de förkrossade bot,</t> <t>att förkunna frihet för de fångna</t> <t>och befrielse för de bundna,</t>


text:
<t>att ropa ut ett nådens år från HERREN,</t> <t>en hämndens dag från vår Gud,</t> <t>att trösta alla som sörjer</t>


text:
<t>och ge de sörjande i Sion</t> <t>en huvudprydnad i stället för aska,</t> <t>glädjens olja i stället för sorgdräkt,</t> <t>lovsång i stället för modlöshet.</t> <t>De ska kallas ’rättfärdighetens ekar’,</t> <t>som HERREN har planterat till sin ära. <pb/></t>


text:
<t>De ska bygga upp de gamla ruinerna</t> <t>och resa upp det som länge legat öde.</t> <t>De ska återuppbygga förstörda städer</t> <t>som legat öde i generationer.</t>


text:
<t>Ni ska kallas HERRENS präster,</t> <t>benämnas som vår Guds tjänare.</t> <t>Ni ska få njuta av folkens välfärd</t> <t>och berömma er av deras rikedomar. <pb/></t>


text:
<t>De har fått dubbelt upp av skam,</t> <t>hån och förakt har de fått sig till dels.</t> <t>Så ska de också få dubbel del i sitt land</t> <t>och evig glädje. <pb/></t>


text:
<t>För jag är HERREN som älskar rättvisa.</t> <t>Jag hatar plundring och brott.</t> <t>Jag ska troget belöna dem</t> <t>och ingå ett evigt förbund med dem.</t>


text:
<t>Deras ättlingar ska bli kända bland folken,</t> <t>deras efterkommande bland folkslagen.</t> <t>Alla som ser dem ska inse</t> <t>att de är ett släkte som HERREN har välsignat.” <pb/></t>


text:
<t>Jag gläder mig i HERREN</t> <t>och jublar över min Gud,</t> <t>för han har klätt mig i frälsningens dräkt</t> <t>och svept mig i rättfärdighetens klädnad,</t> <t>som när en brudgum sätter på sig sin högtidsturban</t> <t>och brud pryder sig med sina smycken.</t>


text:
<t>Liksom jorden får sin gröda att spira</t> <t>och trädgården sin sådd att växa fram,</t> <t>så låter Herren, HERREN rättfärdigheten</t> <t>och lovsången växa fram inför alla folk.</t>


text:
<pb/><t>För Sions skull tiger jag inte,</t> <t>för Jerusalems skull ska jag inte vara tyst</t> <t>förrän dess rättfärdighet stiger upp som solen</t> <t>och hennes räddning lyser som ett bloss.</t>


text:
<t>Folken ska se din upprättelse,</t> <t>alla kungar din härlighet,</t> <t>och du ska få ett nytt namn</t> <t>som HERREN själv ska bestämma.</t>


text:
<t>Du ska inte mer kallas ”den övergivna”</t> <t>eller ditt land ”det ödelagda”.</t> <t>Du ska heta ”min älskade”</t> <t>och ditt land ”den äkta hustrun”,</t> <t>för HERREN har dig kär</t> <t>och vill äkta ditt land.</t>


text:
<t>Som en ung man gifter sig med en flicka,</t> <t>så ska dina söner gifta sig med dig.</t> <t>Som en brudgum gläder sig över sin brud,</t> <t>så ska din Gud glädjas över dig. <pb/></t>


text:
<t>På dina murar, Jerusalem, har jag satt väktare.</t> <t>De ska aldrig tystna, varken dag eller natt.</t> <t>Unna er ingen vila,</t> <t>ni alla som ropar till HERREN!</t>


text:
<t>Ge honom ingen ro</t> <t>förrän han har upprättat Jerusalem</t> <t>och hela jorden sjunger dess lov. <pb/></t>


text:
<t>HERREN har svurit vid sin högra hand,</t> <t>vid sin starka arm:</t> <t>”Aldrig mer ska jag överlämna din säd</t> <t>som föda åt dina fiender.</t> <t>Aldrig mer ska främlingar dricka ditt vin,</t> <t>det som du har arbetat för.</t>


text:
<t>De som har skördat säden ska äta den</t> <t>och lova HERREN,</t> <t>de som bärgat in vinet</t> <t>ska dricka det</t> <t>på förgårdarna till min helgedom.” <pb/></t>


text:
<t>Dra ut! Dra ut genom portarna!</t> <t>Bered väg för folket!</t> <t>Bygg väg, bygg väg,</t> <t>röj undan alla stenar</t> <t>och hissa ett banér för folken! <pb/></t>


text:
<t>HERREN har förkunnat till jordens ände:</t> <t>”Säg till dotter Sion:</t> <t>’Se, din frälsning kommer.</t> <t>Se, han har sin segerlön med sig,</t> <t>de som han vunnit går framför honom.’ ”</t>


text:
<t>De ska kallas ”det heliga folket”</t> <t>och ”HERRENS befriade”,</t> <t>och du ska kallas ”den efterlängtade”</t> <t>och ”staden som inte blir övergiven”.</t>


text:
<pb/><t>Vem är det som kommer från Edom,</t> <t>från Bosra i mörkröda kläder,</t> <t>som i praktfull dräkt går fram med en sådan kraft? <pb/>”Det är jag, som talar i rättfärdighet,</t> <t>den som har makt att rädda.” <pb/></t>


text:
<t>”Jag har ensam trampat vinpressen.</t> <t>Ingen från folken hjälpte mig.</t> <t>Jag trampade dem i min vrede,</t> <t>stampade ner dem i min förbittring.</t> <t>Deras blod stänkte på mina kläder</t> <t>och fläckade ner hela min dräkt.</t>


text:
<t>Jag såg mig om,</t> <t>men det fanns ingen som ville hjälpa.</t> <t>Det förvånade mig att ingen ville ge stöd.</t> <t>Då blev min egen styrka min räddning</t> <t>och min vrede mitt stöd.</t>


text:
<t>Jag trampade folken i min vrede,</t> <t>lät dem bli druckna av min förbittring</t> <t>och lät deras blod rinna ner till marken.” <pb/></t>


text:
<t>Jag vill berätta om HERRENS nåd,</t> <t>prisa HERREN för allt han har gjort för oss,</t> <t>all hans godhet mot Israels folk,</t> <t>som han visat i sin barmhärtighet och nåd.</t>


text:
<t>Han sa:</t> <t>”De är mitt folk,</t> <t>barn som aldrig sviker.”</t> <t>Så blev han deras räddare.</t>


text:
<t>Han delade all deras nöd,</t> <t>och hans ansiktes ängel räddade dem.</t> <t>I sin kärlek och i sitt medlidande befriade han dem,</t> <t>lyfte upp dem och bar dem under alla tider som gått.</t>


text:
<t>Men de gjorde ändå uppror</t> <t>och bedrövade hans heliga Ande.</t> <t>Därför blev han deras fiende</t> <t>och stred mot dem. <pb/></t>


text:
<t>Då kom hans folk ihåg forna tider</t> <t>och tänkte på Mose:</t> <t>Var finns han som ledde dem genom havet,</t> <t>herden för hans hjord?</t> <t>Var finns han</t> <t>som sände sin heliga Ande bland dem,</t>


text:
<t>han, lät sin härliga makt gå vid Moses högra sida,</t> <t>han som klöv vattnen framför dem</t> <t>och för evigt gjorde sig ett namn,</t>


text:
<t>han som ledde dem fram genom djupen?</t> <t>Som hästen på ett öppet fält</t> <t>gick de framåt utan att snava.</t>


text:
<t>Likt boskap som leds ner i dalen,</t> <t>så förde HERRENS Ande dem till vila.</t> <t>Så ledde du ditt folk</t> <t>för att göra dig ett härligt namn. <pb/></t>


text:
<t>Se ner från himlen,</t> <t>från din heliga och härliga boning.</t> <t>Var finns din lidelse och din makt?</t> <t>Ditt medlidande och din barmhärtighet har du dragit tillbaka.</t>


text:
<t>Du är ju vår far.</t> <t>Även om Abraham inte vet om oss</t> <t>och Israel inte känns vid oss,</t> <t>så är du, HERRE, ändå vår far,</t> <t>sedan urminnes tider har du hetat vår befriare.</t>


text:
<t>Varför låter du oss gå vilse från dina vägar, HERRE,</t> <t>varför har du förhärdat våra hjärtan,</t> <t>så att vi inte fruktar dig?</t> <t>Vänd tillbaka för dina tjänares skull,</t> <t>de stammar som är din arvedel.</t>


text:
<t>För en kort tid fråntog våra fiender ditt heliga folk dess egendom,<f>[98]</f></t> <t>våra fiender trampade ner din helgedom.</t>


text:
<t>Vi har blivit som de som du aldrig härskat över,</t> <t>som de som inte har uppkallats efter ditt namn.</t>


text:
<pb/><t>Tänk om du bara ville öppna himlen</t> <t>och komma ner till oss!</t> <t>Bergen skulle darra i din närvaro,</t>


text:
<t>som när elden antänder riset</t> <t>och får vattnet att koka.</t> <t>Så skulle ditt namn bli känt för dina fiender</t> <t>och folken bäva inför dig.</t>


text:
<t>När du gjorde fruktansvärda gärningar</t> <t>som vi inte väntade oss,</t> <t>kom du ner,</t> <t>och bergen darrade.</t>


text:
<t>Sedan urtiden har ingen hört,</t> <t>inget öra uppfattat</t> <t>och inget öga sett någon annan Gud än dig</t> <t>gripa in för dem som hoppas på honom.</t>


text:
<t>Du tar dig an dem</t> <t>som med glädje gör det som är rättfärdigt,</t> <t>de som vandrar på dina vägar</t> <t>och tänker på dig.</t> <t>Men du blev vred, för vi syndade.</t> <t>Hur ska vi kunna bli räddade?<f>[99]</f></t>


text:
<t>Vi har alla blivit orena, ja likt något orent.</t> <t>Alla våra rättfärdiga gärningar är</t> <t>som nedsmutsade kläder.</t> <t>Vi vissnar som löv.</t> <t>Våra synder sopar undan oss,</t> <t>som vinden gör med torra löv.</t>


text:
<t>Ändå är det ingen som åkallar ditt namn</t> <t>eller vaknar upp och håller sig till dig.</t> <t>Du har dolt ditt ansikte för oss</t> <t>och överlämnat oss åt våra synder. <pb/></t>


text:
<t>Och ändå, HERRE, är du vår far!</t> <t>Vi är leran, och du är krukmakaren.</t> <t>Vi är alla ett verk av din hand.</t>


text:
<t>Var inte så vred på oss, HERRE,</t> <t>och tänk inte för alltid på våra synder.</t> <t>Tänk i stället på att vi alla är ditt folk.</t>


text:
<t>Dina heliga städer har blivit öken,</t> <t>Sion har blivit öken,</t> <t>och Jerusalem är ödelagt.</t>


text:
<t>Vårt heliga och härliga tempel,</t> <t>där våra förfäder prisade dig,</t> <t>är nerbränt,</t> <t>och alla våra dyrbarheter ligger i ruiner.</t>


text:
<t>Kan du ändå stå passiv inför allt detta, HERRE?</t> <t>Ska du förbli tyst och fortsätta att plåga oss?</t>


text:
<pb/><t>”Jag visade mig för dem som inte frågade efter mig.</t> <t>Jag blev funnen av dem som inte sökte efter mig.</t> <t>’Här är jag, här är jag!’</t> <t>sa jag till ett folk som inte åkallade mig.</t>


text:
<t>Hela dagen har jag räckt ut mina händer</t> <t>mot ett trotsigt folk,</t> <t>som vandrar på den orätta vägen</t> <t>och följer sina egna planer,</t>


text:
<t>ett folk som ständigt förolämpar mig rakt i ansiktet.</t> <t>De bär fram offer i trädgårdar</t> <t>och tänder rökelse på tegelaltaren.</t>


text:
<t>De håller till i gravar</t> <t>och tillbringar nätter i hemliga nästen,</t> <t>de äter griskött och har oren köttsoppa i sina kärl.</t>


text:
<t>De säger: ’Håll dig undan! Kom inte närmare mig.</t> <t>Jag är heligare än du!’</t> <t>De är som en rök i mina näsborrar,</t> <t>som en ständigt brinnande eld. <pb/></t>


text:
<t>Detta finns nedtecknat inför mig.</t> <t>Jag kommer inte att förbli tyst,</t> <t>jag tiger inte förrän jag har hämnats,</t> <t>de ska få ett straff i sin famn</t>


text:
<t>för sina egna och deras förfäders synder,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>De har tänt rökelse på bergen</t> <t>och hånat mig på höjderna.</t> <t>Därför ska jag mäta upp åt dem</t> <t>vedergällningen för vad de tidigare har gjort.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Så länge det finns saft i en druvklase</t> <t>säger man: ’Förstör den inte, för där finns en välsignelse.’</t> <t>Så ska jag också göra för mina tjänares skull,</t> <t>jag ska inte förgöra dem alla.</t>


text:
<t>Jag ska låta en ättling<f>[100]</f> gå ut från Jakob</t> <t>och en arvinge från Juda till mina berg.</t> <t>Mina utvalda ska ärva landet</t> <t>och mina tjänare bosätta sig där.</t>


text:
<t>Sharon ska bli betesmark för fåren</t> <t>och Akors dal en viloplats för boskap,</t> <t>för mitt folk som söker mig. <pb/></t>


text:
<t>Men ni som överger HERREN</t> <t>och glömmer mitt heliga berg,</t> <t>ni som dukar bordet åt Gad</t> <t>och fyller bägaren med blandat vin åt Meni,<f>[101]</f></t>


text:
<t>er ska jag utlämna åt svärdet,</t> <t>och ni ska få böja er ner för att slaktas.</t> <t>När jag ropade svarade ni inte,</t> <t>och ni lyssnade inte när jag talade.</t> <t>Ni gjorde det som var ont i mina ögon</t> <t>och valde det som misshagade mig.”</t>


text:
<pb/>Så säger därför Herren, HERREN: <pb/><t>”Se, mina tjänare ska äta,</t> <t>men ni ska hungra,</t> <t>mina tjänare ska dricka,</t> <t>men ni ska törsta,</t> <t>mina tjänare ska glädjas,</t> <t>men ni ska få blygas,</t>


text:
<t>mina tjänare ska sjunga ut sina hjärtans glädje,</t> <t>men ni ska ropa ut era hjärtans ångest</t> <t>och klaga i förtvivlan.</t>


text:
<t>Ni ska lämna era namn till mina utvalda</t> <t>att användas som en förbannelse,</t> <t>och Herren, HERREN ska döda dig.</t> <t>Men åt sina tjänare ska han ge ett annat namn.</t>


text:
<t>Den som uttalar en välsignelse i landet</t> <t>välsignar sig vid sanningens Gud.<f>[102]</f></t> <t>Den som svär en ed i landet</t> <t>svär vid sanningens Gud.</t> <t>De lidanden som varit är glömda,</t> <t>jag ser dem inte längre.</t>


text:
<t>Se, jag ska skapa nya himlar och en ny jord,</t> <t>och det som varit ska man inte längre minnas eller tänka på.</t>


text:
<t>Var glada och jubla för evigt</t> <t>över det jag skapar!</t> <t>För jag skapar Jerusalem till jubel</t> <t>och dess befolkning till glädje.</t>


text:
<t>Jag ska jubla över Jerusalem</t> <t>och glädja mig över mitt folk.</t> <t>Där ska inte mer höras någon gråt och klagan. <pb/></t>


text:
<t>Där ska inte mer finnas spädbarn som bara lever några dagar</t> <t>eller gamla som inte får leva sin tid ut.</t> <t>Den som dör vid hundra års ålder anses som ung,</t> <t>och den som inte uppnår hundra år betraktas som förbannad.</t>


text:
<t>De ska inte bygga hus åt andra att bo i</t> <t>och inte odla åt andra att äta.</t> <t>Mitt folk ska leva lika länge som träd,</t> <t>och mina utvalda ska länge få njuta av sina händers verk.</t>


text:
<t>De ska inte arbeta förgäves</t> <t>och inte föda barn till en bråd död,</t> <t>för de är ett folk som HERREN välsignat,</t> <t>de och deras efterkommande.</t>


text:
<t>Då ska det bli så</t> <t>att innan de ropar ska jag svara,</t> <t>och medan de ännu talar ska jag bönhöra dem.</t>


text:
<t>Varg och lamm betar tillsammans,</t> <t>lejonet äter hö som oxen,</t> <t>och jord är ormens föda.</t> <t>Ingenstans på mitt heliga berg</t> <t>ska de göra något ont eller fördärvligt, säger HERREN.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Himlen är min tron och jorden min fotpall.</t> <t>Vad för ett hus kan ni bygga åt mig,</t> <t>vad för en viloplats?</t>


text:
<t>Allt detta har ju min hand gjort,</t> <t>ja, så har allt blivit till, säger HERREN.</t> <t>Men jag tar mig an den ödmjuke och förkrossade,</t> <t>den som bryr sig om mitt ord.</t>


text:
<t>Man slaktar tjurar och dödar en människa,</t> <t>offrar ett lamm och bryter nacken på en hund,</t> <t>kommer med matoffer och bär fram grisblod,</t> <t>offrar rökelse och hyllar en avgud.<f>[103]</f></t> <t>De har valt att gå sin egen väg</t> <t>och har sin innerliga glädje i vidrigheter.</t>


text:
<t>Så ska jag också gå hårt fram</t> <t>och låta det de fruktar komma över dem.</t> <t>För när jag ropade svarade ingen,</t> <t>och när jag talade ville de inte höra.</t> <t>De gjorde det som var ont i mina ögon</t> <t>och valde det som misshagade mig.” <pb/></t>


text:
<t>Hör HERRENS ord,</t> <t>ni som bryr er om hans ord!</t> <t>”Era bröder som hatar er</t> <t>och stöter bort er för mitt namns skull säger:</t> <t>’Må HERREN förhärliga sig,</t> <t>så att vi får se er glädjas!’</t> <t>Men de ska få stå där med skam.</t>


text:
<t>Det är en uppståndelse i staden,</t> <t>en röst hörs från templet,</t> <t>HERRENS röst när han hämnas</t> <t>på sina fiender för vad de gjort. <pb/></t>


text:
<t>Vem har hört något sådant</t> <t>eller sett något liknande?</t> <t>Kan ett land födas på en dag,</t> <t>ett folk bli till på en enda gång?</t> <t>Ja, Sion föder sina barn</t> <t>när födslovåndorna börjar.</t>


text:
<t>Skulle jag vara med fram till förlossningen</t> <t>och sedan inte hjälpa? säger HERREN.</t> <t>Skulle jag både tillåta och hindra födelsen?”</t> <t>säger din Gud.</t>


text:
<t>”Gläd er med Jerusalem!</t> <t>Jubla över det, alla som älskar det,</t> <t>hylla det med jubel,</t> <t>alla som har sörjt över det!</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Jag leder dit frid som en flod,</t> <t>folkens skatter som en flödande ström.</t> <t>Ni ska få dia och bli burna i dess famn</t> <t>och gunga på dess knän.</t>


text:
<t>Som en mor tröstar sitt barn</t> <t>ska jag trösta er.</t> <t>I Jerusalem ska ni bli tröstade.” <pb/></t>


text:
<t>När ni ser detta ska ert hjärta glädja sig</t> <t>och era kroppar få ny livskraft, som spirande gräs.</t> <t>HERRENS makt ska bli känd för hans tjänare</t> <t>och hans vrede för hans fiender.</t>


text:
<t>För se, HERREN ska komma med eld</t> <t>och hans vagnar som en stormvind.</t> <t>Han ska tömma ut sin glödande vrede</t> <t>och tillrättavisa med lågor av eld.</t>


text:
<t>Med eld och sitt svärd går HERREN till rätta</t> <t>med alla människor,</t> <t>och många ska slås av HERREN.</t>


text:
<pb/>”De som helgar och renar sig för att gå till lustgårdarna och följer efter en av dem som äter kött av gris, råttor och andra orena varelser, de ska alla gå under, ihop med den de följde efter, säger HERREN.


text:
<pb/>För deras gärningars och tankars skull ska jag därför samla alla folk och språk, och de ska komma och se min härlighet.


text:
<pb/>Jag ska göra ett tecken bland dem, och några av dem som kommer undan ska jag sända till folken, till Tarshish, Put, Lud, Meshek, till bågskyttarna, till Tuval, Grekland och till de fjärran kustländerna, till dem som inte hört om mig eller sett min härlighet. Där ska de förkunna min härlighet för de andra folken.


text:
De ska föra alla era bröder från varje nation, som en offergåva till HERREN, på hästar, i vagnar och i bärstolar, på mulåsnor och kameler<f>[104]</f>, upp till mitt heliga berg Jerusalem, säger HERREN, så som israeliterna bär sina offergåvor i rena kärl till HERRENS hus.


text:
<pb/>Liksom den nya himmel och den nya jord som jag vill göra kommer att bestå inför mig, ska era ättlingar och ert namn bestå,” säger HERREN.


text:
”Nymånadsfest efter nymånadsfest och sabbatsdag efter sabbatsdag ska hela mänskligheten komma för att tillbe mig, säger HERREN.


text:
Och de ska gå ut och se på de döda kropparna efter dem som gjort uppror mot mig, för deras mask ska aldrig dö, deras eld aldrig släckas. De kommer att bli en avskyvärd syn för alla människor.”


text:
och när Josias son Jojakim var kung i Juda, och ända till slutet av det elfte året av Josias son Sidkias regering i Juda, när Jerusalems befolkning i femte månaden fördes bort i fångenskap.


text:
<pb/><t>”Jag kände dig innan du formades i din mors liv.</t> <t>Innan du föddes avskilde jag dig</t> <t>och utsåg dig till en profet för folken.”</t>


text:
<pb/>Då sa HERREN till mig: ”Säg inte att du är för ung, utan gå dit jag sänder dig och tala vad jag befaller dig.


text:
<pb/>Sedan räckte HERREN ut sin hand, rörde vid min mun och sa till mig: ”Se, jag lägger mina ord i din mun.


text:
Jag sätter dig över folk och riken, för att rycka upp och bryta ner, förgöra och förkasta, bygga upp och plantera.”


text:
<pb/>HERRENS ord kom till mig: ”Vad ser du, Jeremia?” Jag svarade: ”Jag ser en gren av ett mandelträd<f>[1]</f>.”


text:
<pb/>HERRENS ord kom till mig en andra gång: ”Vad ser du?” Jag svarade: ”Jag ser en kokande gryta. Den lutar hitåt norrifrån.”


text:
Jag ska kalla samman alla folken från rikena i norr, säger HERREN. <pb/><t>De ska komma och sätta upp var och en sin tron</t> <t>framför Jerusalems portar</t> <t>och längs dess murar</t> <t>och vid alla städer i Juda.</t>


text:
<t>Jag ska döma dem för all deras ondska</t> <t>för att de har övergett mig,</t> <t>tänt rökelse åt andra gudar</t> <t>och tillbett dem som de själva har gjort.</t>


text:
<pb/>Gör dig beredd! Stå upp och tala till dem allt som jag befaller dig. Var inte förskräckt för dem, för då kommer jag att förskräcka dig inför dem.


text:
I dag gör jag dig till en befäst stad, till en järnpelare och en kopparmur mot Juda kungar, dess furstar och präster och folket i landet.


text:
”Gå och förkunna för Jerusalem: Så säger HERREN: <pb/><t>’Jag minns hur hängiven du var i ungdomen,</t> <t>hur du älskade mig som brud</t> <t>och hur du följde mig genom öknen,</t> <t>genom ett land där ingen sår något.</t>


text:
<t>Israel var heligt för HERREN,</t> <t>det första av hans skörd.</t> <t>Alla som åt av det</t> <t>drog på sig skuld</t> <t>och blev drabbade av olycka, säger HERREN.’ ”</t>


text:
Så säger HERREN: <pb/><t>”Vad var det för fel era fäder fann hos mig,</t> <t>eftersom de gick bort från mig</t> <t>och följde de värdelösa avgudarna</t> <t>och själva blev värdelösa?</t>


text:
<t>De frågade inte: ’Var är HERREN,</t> <t>som ledde oss ut ur Egypten,</t> <t>genom öknen,</t> <t>genom ett öde, oländigt land,</t> <t>torkans och skuggornas land,</t> <t>ett land som ingen vill passera igenom</t> <t>och där ingen vill bo?’</t>


text:
<t>Jag ledde er till ett bördigt land,</t> <t>för att ni skulle få äta av dess frukt och dess goda.</t> <t>Men när ni kom dit orenade ni mitt land</t> <t>och gjorde min egendom avskyvärd.</t>


text:
<t>Prästerna frågade inte:</t> <t>’Var är HERREN?’</t> <t>De som hade hand om lagen</t> <t>kände mig inte,</t> <t>ledarna satte sig upp mot mig,</t> <t>profeterna profeterade i Baals namn</t> <t>och följde värdelösa avgudar. <pb/></t>


text:
<t>Därför kommer jag att gå till rätta med er än en gång, säger HERREN,</t> <t>ja, även med era barn i kommande generationer ska jag gå till rätta.</t>


text:
<t>Dra bort till kittéernas<f>[2]</f> kuster</t> <t>och se efter,</t> <t>sänd någon till Kedar</t> <t>för att noga undersöka</t> <t>om något sådant har skett:</t>


text:
<t>Har något annat folk någonsin bytt ut sina gudar,</t> <t>som ändå inte är några gudar?</t> <t>Men mitt folk har bytt bort sin härlighet<f>[3]</f></t> <t>mot en värdelös avgud.</t>


text:
<t>Mitt folk har begått en dubbel synd:</t> <t>Det har övergett mig,</t> <t>källan med det levande vattnet,</t> <t>och de har grävt dåliga brunnar åt sig,</t> <t>brunnar som inte håller vatten.</t>


text:
<t>Lejonen ryter och morrar mot honom.</t> <t>De har lagt hans land öde</t> <t>och bränt ner hans städer,</t> <t>så att ingen kan bo i dem.</t>


text:
<t>Är det inte du själv som har dragit detta över dig</t> <t>genom att du övergav HERREN, din Gud,</t> <t>när han ville leda dig på vägen?</t>


text:
<t>Varför ska du nu gå till Egypten</t> <t>för att dricka Shichors vatten?</t> <t>Och varför gå till Assyrien</t> <t>för att dricka av Eufratflodens vatten?</t>


text:
<t>Din ondska kommer att straffa dig,</t> <t>ditt avfall att tukta dig.</t> <t>Besinna och inse därför</t> <t>hur ont och bittert det är</t> <t>att du överger HERREN, din Gud,</t> <t>och inte fruktar mig längre, säger Herren, härskarornas HERRE. <pb/></t>


text:
<t>För länge sedan bröt jag sönder ditt ok</t> <t>och slet av dina band.<f>[4]</f></t> <t>Du sa: ’Jag vill inte tjäna.’</t> <t>På varje höjd och under varje grönskande träd</t> <t>lade du dig ner och prostituerade dig.</t>


text:
<t>Jag planterade dig som ett ädelt vin</t> <t>av allra bästa slag.</t> <t>Hur har du kunnat förvandlas för mig</t> <t>till en oduglig, vildvuxen ranka?</t>


text:
<t>Även om du tvättar dig med lut</t> <t>och rikligt med såpa</t> <t>består din synds fläckar inför mig,” säger Herren, HERREN. <pb/></t>


text:
<t>”Hur kan du säga:</t> <t>’Jag har inte orenat mig</t> <t>och inte sprungit efter baalsgudarna’?</t> <t>Tänk efter hur du bar dig åt i dalen,</t> <t>beakta vad du har gjort.</t> <t>Du är som ett oroligt kamelsto,</t> <t>som irrar hit och dit,</t>


text:
<t>som en vildåsna, van vid öken,</t> <t>som flåsar under parningstiden.</t> <t>Vem kan tygla dess begär?</t> <t>Ingen behöver springa sig trött efter den,</t> <t>i parningstiden är den lätt att finna.</t>


text:
<t>Akta dig, så du inte springer av dig skorna</t> <t>och får din strupe torr.</t> <t>Men du säger:</t> <t>’Det är ingen idé.</t> <t>Jag älskar främmande gudar,</t> <t>och dem måste jag följa.’ <pb/></t>


text:
<t>Som en tjuv tagen på bar gärning</t> <t>ska Israel stå där med skam,</t> <t>med sina kungar, furstar,</t> <t>präster och profeter,</t>


text:
<t>de som säger till en trästolpe: ’Du är min far’</t> <t>och till en sten: ’Du har fött mig.’</t> <t>De vänder ryggen mot mig,</t> <t>inte ansiktet,</t> <t>men när olyckan kommer ropar de:</t> <t>’Kom och rädda oss!’</t>


text:
<t>Var är då de gudar som du har gjort åt dig själv?</t> <t>Låt dem nu komma till din räddning i olyckan, om de kan!</t> <t>Du har ju lika många gudar</t> <t>som du har städer, Juda. <pb/></t>


text:
<t>Varför vill ni gå till rätta med mig?</t> <t>Ni har ju alla gjort uppror mot mig, säger HERREN.</t>


text:
<t>Till ingen nytta har jag straffat era söner,</t> <t>de tog inte emot någon tillrättavisning.</t> <t>Som rovlystna lejon</t> <t>har ert svärd ätit upp profeterna.</t>


text:
<t>Ni släkte, ge akt på HERRENS ord!</t> <t>Har jag varit en öken för Israel,</t> <t>ett mörkrets land?</t> <t>Varför säger mitt folk:</t> <t>’Vi går vart vi vill,</t> <t>vi kommer inte mer tillbaka till dig.’</t>


text:
<t>Skulle en ung flicka kunna glömma sina smycken,</t> <t>eller en brud sin gördel?</t> <t>Men av mitt folk har jag varit glömd i alla tider.</t>


text:
<t>Hur skickligt hittar du inte vägen</t> <t>i ditt sökande efter kärlek!</t> <t>Till och med de sämsta bland kvinnorna</t> <t>har en hel del att lära av dig.<f>[5]</f></t>


text:
<t>Dina kläder är fläckade av blod</t> <t>från fattiga och oskyldiga.</t> <t>De ertappades inte vid inbrott.</t> <t>Trots allt detta<f>[6]</f></t>


text:
<t>säger du: ’Jag är oskyldig.</t> <t>Han är inte vred på mig längre.’</t> <t>Jag ska döma dig,</t> <t>därför att du säger att du inte har syndat.</t>


text:
<t>Varför far du än hit och än dit,</t> <t>för att ta en annan väg?</t> <t>Du ska bli besviken på Egypten</t> <t>på samma sätt som du blev besviken på Assyrien.</t>


text:
<t>Också därifrån kommer du att få gå</t> <t>med händerna över huvudet.</t> <t>HERREN har förkastat dem som du litade på,</t> <t>och du ska inte ha framgång med hjälp av dem.</t>


text:
<pb/><t>Om en man skiljer sig från sin hustru</t> <t>och hon går ifrån honom</t> <t>och gifter om sig,</t> <t>får han gå tillbaka till henne?</t> <t>Blir inte landet då helt vanhelgat?</t> <t>Du har bedrivit otukt med många älskare,</t> <t>skulle du då få komma tillbaka till mig? säger HERREN.</t>


text:
<t>Lyft blicken mot de kala höjderna och se:</t> <t>Var har du inte våldfört dig i otukt?</t> <t>Du har suttit vid vägkanten</t> <t>och väntat på dem</t> <t>som en arab i öknen.</t> <t>Du har vanhelgat landet</t> <t>med din prostitution och din ondska.</t>


text:
<t>Därför hölls regnskurarna tillbaka,</t> <t>och något vårregn kom inte.</t> <t>Du var fräck som en hora,</t> <t>men du skämdes inte.</t>


text:
<t>Kan en vän vredgas för evigt,</t> <t>hålla fast vid sin vrede för alltid?’</t> <t>Så talar du,</t> <t>men du gör allt ont du kan.”</t>


text:
<pb/>I kung Josias tid sa HERREN till mig: Har du sett vad det avfälliga Israel har gjort? Hon har gått upp på alla höga berg och in under alla grönskande träd och bedrivit otukt där.


text:
Jag trodde att hon skulle vända tillbaka till mig efter att ha gjort allt detta. Men hon kom aldrig tillbaka. Hennes trolösa syster Juda såg det.


text:
Jag såg att trots att jag skilt mig från det avfälliga Israel och gett henne ett skilsmässobrev för hennes otukts skull, skrämdes inte hennes trolösa syster Juda av det, utan gick ut hon också och bedrev otukt.


text:
Trots detta vände hennes trolösa syster Juda inte tillbaka till mig helhjärtat utan låtsades bara, säger HERREN.


text:
Gå och förkunna detta budskap mot norr: <pb/><t>’Vänd tillbaka, du avfälliga Israel,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>jag ska inte se på er med ovilja,</t> <t>för jag är nådig,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Jag ska inte vara vred i all evighet.</t>


text:
<t>Men erkänn din skuld!</t> <t>Du har gjort uppror mot HERREN, din Gud,</t> <t>och löpt hit och dit efter främmande gudar</t> <t>under alla grönskande träd</t> <t>och inte lyssnat på mig, säger HERREN.’</t>


text:
<pb/>Vänd om, ni trolösa barn, säger HERREN. För jag är er herre<f>[7]</f> och ska hämta er, en från varje stad och två från varje släkt, och föra er till Sion.


text:
När ni då förökar er och landet blir rikt befolkat, säger HERREN, ska man inte mer tala om HERRENS förbundsark, inte tänka på den eller komma ihåg den. Ingen ska sakna den eller göra någon ny.


text:
Vid den tiden ska man kalla Jerusalem HERRENS tron, och alla folk ska samlas där, för att ära HERRENS namn i Jerusalem. De ska inte längre följa sina egna onda och hårda hjärtan.


text:
På den tiden ska folket från Juda slå sig samman med Israels folk, och tillsammans ska de komma från landet i norr till det land jag gav era förfäder som arv.


text:
<pb/>Jag tänkte: <pb/><t>’Hur gärna vill jag inte behandla dig som ett barn</t> <t>och ge dig ett underbart land,</t> <t>det härligaste arvet bland folken.’</t> <t>Jag tänkte att du skulle kalla mig din Far</t> <t>och aldrig mer vända dig bort från mig.</t>


text:
<t>Men som en hustru är otrogen mot sin man,</t> <t>så var du, Israel, otrogen mot mig, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Rop hörs från de kala höjderna,</t> <t>gråt och böner från Israels folk.</t> <t>De har gått på villovägar</t> <t>och glömt HERREN, sin Gud. <pb/></t>


text:
<t>Vänd om, ni avfälliga barn,</t> <t>jag ska bota er från er trolöshet!” <pb/>”Vi kommer till dig,</t> <t>för du är HERREN, vår Gud.</t>


text:
<t>Vår avgudadyrkan uppe på kullarna var verkligen ett svek,</t> <t>liksom vårt larmande däruppe på höjderna.</t> <t>Bara i HERREN, vår Gud,</t> <t>finns räddning för Israel.</t>


text:
<t>Alltsedan vår ungdom har den skamliga avguden<f>[8]</f></t> <t>slukat frukten av våra fäders arbete,</t> <t>deras boskap och fårhjordar,</t> <t>deras söner och döttrar.</t>


text:
<t>Låt oss lägga oss ner i skam,</t> <t>låt vanära täcka oss.</t> <t>För vi har syndat mot HERREN, vår Gud,</t> <t>vi och våra fäder,</t> <t>och från vår ungdom ända fram till denna dag</t> <t>har vi inte lyssnat till HERREN, vår Gud.”</t>


text:
<pb/><t>”Om du vill vända tillbaka, Israel, säger HERREN,</t> <t>så vänd om till mig.</t> <t>Gör dig av med dina vidriga avgudar,</t> <t>ta bort dem ur min åsyn</t> <t>och sluta upp med att irra omkring.</t>


text:
<t>Du ska svära i sanning, rätt och rättfärdighet:</t> <t>’Så sant HERREN lever.’</t> <t>Genom honom ska folken bli välsignade</t> <t>och lovprisa honom.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN <pb/><t>till männen i Juda och till Jerusalem:</t> <t>”Bryt er ny mark</t> <t>och så inte bland törnen.</t>


text:
<t>Omskär er för HERREN,</t> <t>skär bort era hjärtans förhud,</t> <t>ni Judas män och Jerusalems befolkning.</t> <t>Annars bryter min vrede ut</t> <t>och brinner som en eld</t> <t>för era onda gärningars skull.</t> <t>Den kan ingen släcka.</t>


text:
<t>Förkunna i Juda och kungör i Jerusalem,</t> <t>blås i hornet i landet,</t> <t>ropa högt och säg:</t> <t>’Låt oss samlas</t> <t>och gå till de befästa städerna!’</t>


text:
<t>Res ett banér mot Sion!</t> <t>Sök skydd, dröj inte kvar!</t> <t>Jag låter olyckan komma från norr</t> <t>med en stor förödelse.” <pb/></t>


text:
<t>Ett lejon har kommit fram ur sitt snår,</t> <t>en folkens förgörare är på väg.</t> <t>Han har gått ut ur sitt tillhåll</t> <t>för att ödelägga ditt land.</t> <t>Dina städer ska läggas i ruiner,</t> <t>där ingen kan bo.</t>


text:
<t>Klä er i säcktyg,</t> <t>sörj och klaga,</t> <t>för HERRENS flammande vrede</t> <t>har inte vänt sig från oss. <pb/></t>


text:
<t>”På den dagen, säger HERREN,</t> <t>kommer kungen och furstarna att bli modlösa,</t> <t>prästerna slås av skräck</t> <t>och profeterna ska stå förstummade.”</t>


text:
<pb/>Då sa jag:<f>[9]</f> ”Men min Herre, HERRE, hur har du inte bedragit detta folk och Jerusalem! Du lovade oss fred, men nu har vi svärdet riktat mot strupen.”


text:
<pb/>Vid den tiden ska man säga till detta folk och till Jerusalem: ”En brännande vind från de kala höjderna i öknen sveper ner mot dottern mitt folk, inte för att kasta eller rensa säd,


text:
<pb/><t>Se, som moln stiger han upp,</t> <t>och hans vagnar är som en stormvind.</t> <t>Hans hästar är snabbare än örnar.</t> <t>Ve oss, vi är förlorade!</t>


text:
<t>Tvätta bort ondskan från ditt hjärta, Jerusalem,</t> <t>för att du ska bli räddad.</t> <t>Hur länge ska dina onda tankar</t> <t>bo kvar inom dig?</t>


text:
<t>”Förkunna för folken, tala om för Jerusalem:</t> <t>’Belägrarna kommer från ett avlägset land</t> <t>och höjer sina stridsrop mot Juda städer.</t>


text:
<t>Som vakterna kring ett fält</t> <t>omringar de henne.</t> <t>För hon har varit upprorisk mot mig, säger HERREN.’ ”</t>


text:
<t>”Ditt levnadssätt och dina gärningar</t> <t>har dragit det här över dig.</t> <t>Det är för din ondska</t> <t>som det bittra drabbar dig ända in i hjärtat.” <pb/></t>


text:
<t>Mitt inre, mitt inre!</t> <t>Jag vrider mig i plågor,</t> <t>och mitt hjärta bankar.</t> <t>Jag kan inte hålla mig stilla,</t> <t>för jag har hört hornstötar och krigsrop.</t>


text:
<t>Våg efter våg av förstörelse,</t> <t>hela landet ligger i ruiner.</t> <t>Plötsligt förstörs mina tält,</t> <t>på ett ögonblick mina tältdukar.</t>


text:
<t>”Mitt folk är dumt,</t> <t>de känner mig inte.</t> <t>De är barn utan förstånd</t> <t>och fattar ingenting.</t> <t>De har vishet nog att göra det onda</t> <t>men ingen kunskap att göra det goda.” <pb/></t>


text:
<t>Jag såg på jorden,</t> <t>och den var öde och tom,</t> <t>på himlen, och där fanns inget ljus.<f>[10]</f></t>


text:
<t>Jag såg att det bördiga landet var ödemark,</t> <t>och dess städer låg i ruiner inför HERREN,</t> <t>för hans brinnande vrede.</t>


text:
<pb/>För så säger HERREN: <pb/><t>”Hela jorden ska bli ödelagd,</t> <t>även om jag inte ska utplåna den helt.</t>


text:
<t>Därför sörjer jorden</t> <t>och himlen där ovan mörknar.</t> <t>För jag har talat och ändrar mig inte</t> <t>jag har beslutat och kommer inte att ångra mig.”</t>


text:
<t>För ryttarnas och bågskyttarnas larm</t> <t>tar alla i landet till flykten,</t> <t>man gömmer sig inne i skogssnåren</t> <t>och uppe bland klipporna.</t> <t>Alla städer ligger övergivna,</t> <t>ingen bor kvar i dem. <pb/></t>


text:
<t>Vad tänker du göra, du ödelagda?</t> <t>Om du än klär dig i scharlakansrött,</t> <t>tar på dig guldsmycken</t> <t>och förstorar ögonen med smink,</t> <t>gör du dig vacker förgäves.</t> <t>Dina älskare föraktar dig</t> <t>och står efter ditt liv. <pb/></t>


text:
<t>Jag hör rop som från en kvinna i födslosmärtor,</t> <t>ångestskrik som när hon ska föda sitt första barn.</t> <t>Det är dotter Sions rop.</t> <t>Hon flämtar och sträcker ut sina händer:</t> <t>”Ve mig, mitt liv tynar bort inför mördare!”</t>


text:
<pb/><t>”Gå gata upp och gata ner i Jerusalem!</t> <t>Se er noga omkring!</t> <t>Sök på torgen,</t> <t>om ni kan finna någon,</t> <t>om det finns någon enda</t> <t>som handlar rätt och söker sanning  —</t> <t>då ska jag förlåta staden!</t>


text:
<t>HERRE, är det inte sanning dina ögon söker?</t> <t>Du slog dem, men de kände ingen smärta,</t> <t>du krossade dem, men de vägrade ta varning.</t> <t>De har gjort sina ansikten hårda som sten</t> <t>och vägrat vända om.</t>


text:
<t>Jag tänkte: ”De är bara enkelt folk,</t> <t>de är dåraktiga,</t> <t>de känner inte till HERRENS vilja</t> <t>och vad Gud kräver.</t>


text:
<t>Nu ska jag gå till de mäktiga</t> <t>och tala med dem.</t> <t>De känner nog till HERRENS vilja</t> <t>och sin Guds krav.”</t> <t>Men också dessa hade enhälligt brutit oket</t> <t>och slitit av banden.</t>


text:
<t>Därför ska ett lejon från skogen anfalla dem,</t> <t>en varg från öknen ska störta sig över dem,</t> <t>en leopard ska lura utanför deras städer,</t> <t>och den som vågar sig ut ska bli sliten i stycken.</t> <t>För deras synder är många,</t> <t>och gång på gång har de avfallit. <pb/></t>


text:
<t>”Varför skulle jag förlåta dig?</t> <t>Dina barn har övergett mig</t> <t>och svurit vid gudar som inte är gudar.</t> <t>Jag gav dem allt de behövde,</t> <t>men de var otrogna</t> <t>och trängdes vid de prostituerades hus.</t>


text:
<t>Skulle jag inte straffa dem för sådant?</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Skulle jag inte låta min hämnd drabba ett sådant folk? <pb/></t>


text:
<t>Gå upp mot vingårdsterrasserna</t> <t>och förstör dem,</t> <t>men utplåna inte allt.</t> <t>Riv bort vinrankorna,</t> <t>för de är inte HERRENS.</t>


text:
<t>De har ljugit om HERREN</t> <t>och nonchalerat honom:</t> <t>”Det kommer inget ont över oss.</t> <t>Vi behöver varken se hungersnöd eller krig.</t>


text:
<t>Profeternas tal är bara vind,</t> <t>de har inga ord från Gud att komma med.</t> <t>De drabbas bara själva.”</t>


text:
<pb/>Därför säger HERREN, härskarornas Gud: <pb/><t>”Eftersom ni talar så,</t> <t>ska jag göra mina ord i din mun till en eld</t> <t>och detta folk till ved som den förtär.</t>


text:
<t>Jag ska låta ett folk långt bortifrån</t> <t>komma över er, ni israeliter,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>ett urgammalt folk som funnits sedan urtiden</t> <t>och vars språk du inte förstår,</t> <t>vars tal du inte begriper.</t>


text:
<t>De ska sluka din skörd</t> <t>och ditt bröd,</t> <t>de ska sluka dina söner och dina döttrar,</t> <t>de ska sluka dina får och din nötboskap,</t> <t>de ska sluka dina vinrankor och fikonträd.</t> <t>Dina befästa städer, som du förlitar dig på,</t> <t>ska de förgöra med svärd.</t>


text:
Och om de då frågar: ’Varför har HERREN, vår Gud, gjort allt detta mot oss?’ så ska du säga till dem: ’Liksom ni har övergett mig och tjänat främmande gudar i ert eget land, så ska ni nu tjäna främlingar i ett land som inte är ert eget.’


text:
<t>Hör detta, du dåraktiga folk</t> <t>som inget förstår,</t> <t>som har ögon men inte ser</t> <t>och öron men inte hör.</t>


text:
<t>Skulle ni inte frukta mig?</t> <t>säger HERREN,</t> <t>skulle ni inte bäva inför mig?</t> <t>Jag satte sanden till havets gräns,</t> <t>till en evig ordning som inte kan överskridas.</t> <t>Dess vågor svallar men dämpas där,</t> <t>de brusar men kommer inte över.</t>


text:
<t>Men detta folk är trotsigt och upproriskt.</t> <t>Det har vänt sig bort och gått sin egen väg.</t>


text:
<t>De tänker inte:</t> <t>’Låt oss frukta HERREN, vår Gud,</t> <t>han som ger regn i rätt tid,</t> <t>både höst och vår,</t> <t>och tryggar våra skördeveckor.’</t>


text:
<t>Era brott har rubbat den här ordningen,</t> <t>era synder har berövat er allt detta goda. <pb/></t>


text:
<t>Bland mitt folk finns det onda människor</t> <t>som lurar som fågelfängare</t> <t>och lägger ut fällor för att fånga människor.<f>[11]</f></t>


text:
<t>Likt en bur full av fåglar</t> <t>är deras hus fulla av svek.</t> <t>Därför har de blivit mäktiga och rika,</t>


text:
<t>feta och skinande<f>[12]</f>,</t> <t>och det finns ingen gräns för deras onda gärningar.</t> <t>De dömer inte rättvist</t> <t>och driver inte den faderlöses sak till seger,</t> <t>inte heller försvarar de den fattiges rätt.</t>


text:
<t>Profeterna profeterar lögn,</t> <t>prästerna styr efter deras råd,</t> <t>och mitt folk vill ha det så!</t> <t>Men vad ska ni göra</t> <t>när slutet på detta kommer?</t>


text:
<pb/><t>Fly, sätt er i säkerhet,</t> <t>ni folk från Benjamin,</t> <t>fly från Jerusalem!</t> <t>Blås i horn i Tekoa!</t> <t>Låt signalen ljuda i Bet-Hackerem.</t> <t>En olycka hotar från norr,</t> <t>och en stor förödelse.</t>


text:
<t>Herdarna kommer mot henne</t> <t>med sina hjordar.</t> <t>De ska slå upp sina tält runt omkring henne</t> <t>och dela upp åt sig var sin betesmark.” <pb/></t>


text:
<t>”Gör er beredda till strid mot henne!</t> <t>Kom, låt oss gå till anfall vid middagstid!</t> <t>Men ve oss!</t> <t>Dagen lider redan mot sitt slut,</t> <t>och kvällsskuggorna blir längre.</t>


text:
<pb/>För så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Hugg ner träd och bygg vallar</t> <t>mot Jerusalem.</t> <t>Denna stad ska straffas.<f>[13]</f></t> <t>Den är full av förtryck.</t>


text:
<t>Som en brunn flödar av vatten</t> <t>så flödar dess ondska fram.</t> <t>Där ljuder ekot av våld och förödelse.</t> <t>Sår och slag har jag ständigt framför mig.</t>


text:
<t>Ta varning, Jerusalem,</t> <t>så att jag inte vänder mig bort ifrån dig</t> <t>och gör dig till en öde plats</t> <t>där ingen kan bo.”</t>


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Låt dem skörda en efterskörd,</t> <t>som från en vingård,</t> <t>en rest av Israel.</t> <t>Räck ut din hand,</t> <t>plocka bort druvorna,</t> <t>som druvplockaren gör.” <pb/></t>


text:
<t>Till vem ska jag tala,</t> <t>vem ska jag vittna för,</t> <t>så att de lyssnar?</t> <t>Deras öron är tillslutna,</t> <t>och de kan inte höra.</t> <t>HERRENS ord föraktas bland dem,</t> <t>och de bryr sig inte om det.</t>


text:
<t>Jag är uppfylld av HERRENS vrede.</t> <t>Jag orkar inte hålla inne med den. <pb/>”Töm ut den över barnen på gatan,</t> <t>över unga män som samlats,</t> <t>både man och kvinna ska drabbas,</t> <t>liksom den gamle, den åldrade.</t>


text:
<t>Andra ska överta deras hus,</t> <t>deras åkrar och hustrur.</t> <t>Jag ska räcka ut min hand</t> <t>mot invånarna i landet, säger HERREN.</t>


text:
<t>Från den minste till den störste</t> <t>är de alla giriga,</t> <t>till och med profeter och präster bedrar.</t>


text:
<t>De lindrar skadorna hos mitt folk,</t> <t>men bara på ett ytligt sätt.</t> <t>De säger:</t> <t>’Allt står väl till, allt står väl till.’</t> <t>Men ingenting är väl.</t>


text:
<t>Skäms de för det avskyvärda de gjort?</t> <t>Nej, någon skam känner de inte,</t> <t>de förstår inte att blygas.</t> <t>Därför ska de falla bland dem som faller.</t> <t>När tiden är inne för mig att straffa dem</t> <t>ska de slås ner, säger HERREN.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Stanna upp vid vägskälen och se efter,</t> <t>fråga efter de gamla stigarna,</t> <t>efter den goda vägen, och gå på den,</t> <t>så ska ni finna ro för era själar.</t> <t>Men de svarade: ’Nej, vi vill inte vandra på den.’</t>


text:
<t>Jag tillsatte vakter över er och sa:</t> <t>’Lyssna när hornet ljuder!’</t> <t>Men de sa:</t> <t>’Nej, vi vill inte lyssna!’</t>


text:
<t>Lyssna därför, alla folk,</t> <t>ni vittnen, lägg märke till vad som sker med dem!<f>[14]</f></t>


text:
<t>Lyssna, jord:</t> <t>Jag ska låta olycka komma över detta folk,</t> <t>frukten av deras planer,</t> <t>för de har inte velat höra på mig</t> <t>utan har förkastat min lag.</t>


text:
<t>Vad bryr jag mig om rökelse från Saba</t> <t>eller bästa kalmus från fjärran land?</t> <t>Jag kan inte ta emot era brännoffer,</t> <t>och era slaktoffer behagar mig inte.”</t>


text:
<pb/>HERREN säger därför: <pb/><t>”Se, jag ska lägga stötestenar framför detta folk,</t> <t>och på dem ska de snava,</t> <t>fäder och söner tillsammans,</t> <t>grannar och vänner,</t> <t>och de ska förgås.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Se, ett folk kommer från ett land i norr,</t> <t>en stor nation reser sig från jordens yttersta ändar.</t>


text:
<t>De är beväpnade med båge och lans,</t> <t>de är grymma och obarmhärtiga.</t> <t>Det låter som havets dån</t> <t>när de drar fram på sina hästar,</t> <t>rustade för strid</t> <t>mot dig, dotter Sion.” <pb/></t>


text:
<t>Vi har hört ryktet om dem,</t> <t>och vi står handfallna.</t> <t>Vi grips av ångest</t> <t>och våndas som en kvinna som ska föda barn.</t>


text:
<t>Gå inte ut på de öppna fälten,</t> <t>och gå inte ut på vägarna,</t> <t>för där finns fiendens svärd</t> <t>och skräck på alla håll.</t>


text:
<t>Du dotter, mitt folk,</t> <t>klä dig i säcktyg och rulla dig i aska!</t> <t>Håll en bitter dödsklagan,</t> <t>som över den ende sonen.</t> <t>För plötsligt kommer förgöraren över oss. <pb/></t>


text:
<t>”Jag har satt dig att pröva mitt folk,</t> <t>för att du ska lära känna och pröva deras levnadssätt.</t>


text:
<t>Alla är hårdnackade upprorsmakare,</t> <t>som förtalar</t> <t>och är som koppar och järn,</t> <t>allesammans fördärvade.</t>


text:
<t>Blåsbälgen pumpar intensivt</t> <t>för att bränna bort bly i elden,</t> <t>men reningen är förgäves.</t> <t>Det onda kan inte renas bort.</t>


text:
”Ställ dig i porten till HERRENS hus och ropa där ut detta budskap: <pb/>’Hör HERRENS ord, ni alla från Juda, som går in genom dessa portar för att tillbe HERREN!


text:
Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Ändra ert liv och era gärningar, så ska jag låta er bo kvar på denna plats.


text:
om ni inte förtrycker främlingen, den faderlösa och änkan, inte utgjuter oskyldigt blod och inte följer efter andra gudar till er egen olycka,


text:
<pb/>Tror ni att ni kan få stjäla, döda, begå äktenskapsbrott, svära falskt, tända rökelse åt Baal och följa andra gudar som ni inte känner,


text:
och sedan komma och stå inför mig i detta hus som är uppkallat efter mitt namn och säga: ”Vi är räddade”, och sedan fortsätta med alla dessa avskyvärdheter?


text:
Har detta hus, som är uppkallat efter mitt namn, för er blivit ett rövarnäste? Det är så jag ser det, säger HERREN.


text:
<pb/>Gå till den plats i Shilo, där jag först lät mitt namn bo, och se vad jag har gjort med den på grund av mitt folk Israels ondska.


text:
Då ni nu har gjort allt detta, säger HERREN, har jag gång på gång talat till er, men ni har inte lyssnat, jag har ropat till er, men ni har inte svarat.


text:
Därför vill jag nu göra med detta hus som är uppkallat efter mitt namn och som ni förlitar er på, och denna plats som jag har gett till er och era förfäder, på samma sätt som jag gjorde med Shilo.


text:
<pb/>Be inte för det här folket, kom inte med någon klagan eller förbön för dem, vädja inte till mig, för jag kommer inte att lyssna på dig.


text:
Barnen samlar ved, männen gör upp eld och kvinnorna knådar deg för att baka kakor till offer åt himlens drottning och häller ut dryckesoffer åt andra gudar, för att provocera mig till vrede.


text:
Men är det mig de provocerar? säger HERREN. Är det inte sig själva de provocerar, till skam för sig själva?


text:
<pb/>Därför, säger Herren, HERREN, ska min vrede och mitt ursinne ösas ut över den här platsen, över människor och djur, över träden på fältet och över planteringarna på marken, och den ska brinna utan att slockna.


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ’Lägg era brännoffer till era slaktoffer och ät upp köttet!


text:
Jag talade till era förfäder när jag ledde dem ut ur Egypten men gav dem ingen befallning om brännoffer och slaktoffer.


text:
Vad jag befallde dem var: Lyssna till mig, så ska jag vara er Gud och ni mitt folk. Vandra alltid på den väg jag befaller er, så ska det gå er väl.


text:
<pb/>Men de ville inte höra, inte lyssna på mig, utan följde i sin envishet sina egna, onda tankar. De gick bakåt i stället för framåt.


text:
Alltsedan den dag era förfäder lämnade Egypten och fram till denna dag har jag gång på gång sänt mina tjänare profeterna till dem.


text:
Men de har inte velat höra på mig, inte lyssna till mig. De har varit motspänstiga och gjort ännu mer ont än sina förfäder.’


text:
<pb/>Du ska tala om allt detta för dem, men de kommer inte att lyssna till dig. Du ska ropa till dem, men de kommer inte att svara dig.


text:
Säg till dem: ’Detta är det folk som inte vill lyssna till HERREN, sin Gud och ta emot tillrättavisning. Sanningen har försvunnit och är borta från deras mun.’


text:
<pb/>Klipp av ditt hår och kasta bort det. ’Stäm upp en klagosång på de kala höjderna, för HERREN har förkastat och övergett detta släkte som orsakat hans vrede.’


text:
<pb/>Folket i Juda har gjort det som är ont i mina ögon, säger HERREN. De har satt upp sina vidriga avgudar i det hus som är uppkallat efter mitt namn och orenat det.


text:
De har byggt Tofets offerhöjder i Ben-Hinnoms dal, för att där bränna sina söner och döttrar  —  något som jag aldrig befallt eller haft en tanke på.


text:
En tid ska komma, säger HERREN, då det inte längre ska kallas Tofet eller Ben-Hinnoms dal utan Dråpdalen. Då ska man gräva gravar i Tofet tills det inte finns mer plats kvar.<f>[15]</f>


text:
Detta folks döda kroppar kommer att bli mat åt himlens fåglar och markens djur, och ingen ska finnas kvar som kan jaga bort dem.


text:
På gatorna i Jerusalem och i Juda städer ska jag göra slut på jublet och glädjeropen och brudgummens och brudens glädje. Ja, landet ska läggas öde.”


text:
<pb/>”På den tiden, säger HERREN, ska Juda kungars, dess furstars, prästers, profeters och Jerusalems invånares ben hämtas från deras gravar


text:
och spridas ut under solen, månen och himlens hela härskara, som de har älskat, tjänat, följt, sökt och tillbett. De ska inte samlas upp eller begravas, utan bli till gödsel på marken.


text:
De som finns kvar av detta onda släkte på de olika platserna dit jag fördrivit dem ska hellre dö än leva, säger härskarornas HERRE.


text:
<pb/>Säg till dem: ’Så säger HERREN: <pb/><t>När någon faller,</t> <t>reser han sig då inte upp igen?</t> <t>När någon hamnar på fel väg,</t> <t>vänder han då inte tillbaka?</t>


text:
<t>Varför vänder sig då detta Jerusalems folk ständigt bort?</t> <t>De håller fast vid sitt svek</t> <t>och vägrar att vända om.</t>


text:
<t>Jag har lyssnat och hört</t> <t>att de inte talar det som är rätt.</t> <t>Ingen ångrar sin ondska och säger:</t> <t>”Vad har jag gjort?”</t> <t>Var och en går sin egen väg</t> <t>och rusar fram som stridshästar.</t>


text:
<t>Hägern i skyn vet sina tider,</t> <t>och turturduvan, tranan och svalan</t> <t>passar sina flyttningstider.</t> <t>Men mitt folk känner inte till</t> <t>HERRENS lagar och bud. <pb/></t>


text:
<t>Hur kan ni säga:</t> <t>”Vi är visa, vi har HERRENS lag?”</t> <t>Men de skriftlärdas pennor har gjort den till lögn.<f>[16]</f></t>


text:
<t>De visa ska stå där med skam</t> <t>och skräckslagna fångas i snaran.</t> <t>De har förkastat HERRENS ord.</t> <t>Vad är det då för vishet?</t>


text:
<t>Jag ska därför ge deras hustrur åt andra</t> <t>och deras åkrar åt erövrare.</t> <t>Från den minste till den störste</t> <t>är de alla giriga.</t> <t>Till och med profeter och präster bedrar.</t>


text:
<t>De förbinder mitt folks sår,</t> <t>men bara på ytan,</t> <t>och de säger:</t> <t>”Allt står väl till, allt står väl till.”</t> <t>Men ingenting är väl.</t>


text:
<t>Skäms de för det avskyvärda de gjort?</t> <t>Nej, någon skam känner de inte,</t> <t>de förstår inte att blygas.</t> <t>Därför ska de falla bland dem som faller.</t> <t>När tiden är inne för mig att straffa dem</t> <t>ska de slås ner, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Jag ska skörda dem, säger HERREN.</t> <t>Det blir inga druvor på vinstocken,</t> <t>inga fikon på fikonträdet,</t> <t>och bladen ska vissna.</t> <t>Det jag har gett dem ska tas ifrån dem.<f>[17]</f>’ ” <pb/></t>


text:
<t>Varför sitter vi här?</t> <t>Låt oss samlas,</t> <t>gå till de befästa städerna</t> <t>och förgås där.</t> <t>För HERREN, vår Gud,</t> <t>låter oss förgås</t> <t>och har gett oss förgiftat vatten att dricka,</t> <t>för vi har syndat mot HERREN.</t>


text:
<t>Vi väntade på fred,</t> <t>men inget gott har kommit,</t> <t>vi väntade på helande,</t> <t>men allt blev bara skräck.</t>


text:
<t>Från Dan hörs hans hästar gnägga,</t> <t>och när hans hingstar frustar</t> <t>darrar hela landet.</t> <t>De kommer och slukar landet</t> <t>och allt som finns i det,</t> <t>både städer och dem som bor där. <pb/></t>


text:
<t>”Jag kommer att sända giftiga ormar mot er,</t> <t>ormar som inga besvärjelser hjälper mot,</t> <t>och de ska bita er, säger HERREN.”</t>


text:
<t>Hör hur mitt arma folk</t> <t>ropar från fjärran land:</t> <t>”Är inte HERREN i Sion?</t> <t>Är inte hennes kung där längre?” <pb/>”Varför har de provocerat mig till vrede</t> <t>med sina bildstoder</t> <t>och med sina meningslösa främmande gudar?” <pb/></t>


text:
<t>Jag är förkrossad</t> <t>för att dottern mitt folk har krossats.</t> <t>Jag sörjer,</t> <t>skräcken griper mig.</t>


text:
<t>Finns det ingen balsam i Gilead?</t> <t>Finns det ingen läkare där?</t> <t>Varför kommer det ingen läkedom</t> <t>för mitt arma folk?</t>


text:
<pb/><t>O, om mitt huvud vore en vattenbrunn</t> <t>och mitt öga en källa av tårar,</t> <t>då skulle jag gråta dag och natt</t> <t>över de fallna bland mitt folk.</t>


text:
<t>Om jag ändå hade en rastplats i öknen,</t> <t>om jag kunde lämna mitt folk och gå bort från dem,</t> <t>för de är äktenskapsbrytare allesammans,</t> <t>en samling trolösa. <pb/></t>


text:
<t>”De spänner sin tunga som en pilbåge.</t> <t>Lögn, inte sanning, triumferar i landet.</t> <t>De går från den ena ondskan till den andra,</t> <t>och mig vill de inte veta av, säger HERREN.</t>


text:
<t>Var och en bör vara på sin vakt mot sin vän</t> <t>och inte ens lita på sin bror.</t> <t>För varje bror bedrar</t> <t>och varje vän skvallrar.</t>


text:
<t>Var och en lurar sin nästa,</t> <t>de talar inte sanning.</t> <t>De har lärt sina tungor att ljuga,</t> <t>de tröttar ut sig med att handla fel.<f>[18]</f></t>


text:
<pb/>Därför säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Jag ska rena dem och pröva dem.</t> <t>Vad skulle jag annars kunna göra med dottern mitt folk?</t>


text:
<t>Deras tunga är en dödande pil.</t> <t>Deras mun talar svek.</t> <t>Var och en talar fredligt med sin nästa</t> <t>men lägger i sitt hjärta ut fällor mot honom.</t>


text:
<t>Skulle jag inte straffa dem för sådant?</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Skulle jag inte hämnas</t> <t>på ett sådant folk?”</t>


text:
<t>Jag vill gråta och klaga över bergen,</t> <t>sjunga en klagosång över öknens betesmarker.</t> <t>De ligger förbrända,</t> <t>och ingen går där.</t> <t>Boskapens råmande hörs inte mer,</t> <t>och himlens fåglar och de vilda djuren</t> <t>har flytt och är borta. <pb/></t>


text:
<t>”Jag ska förvandla Jerusalem till en ruinhög</t> <t>och ett tillhåll för schakaler,</t> <t>och ödelägga Juda städer</t> <t>så att ingen kan bo där.”</t>


text:
<pb/>Vem är så vis att han kan förstå det här? Till vem har HERREN talat så att han kan förklara det? Varför har landet fördärvats så, förbränts som en öken där ingen går?


text:
<pb/>HERREN svarade: ”Därför att de har övergett min lag som jag ålagt dem. De har inte lyssnat till mig och inte följt min lag


text:
utan följt sina egna hårda hjärtan och gått efter baalsgudarna, precis som deras förfäder lärt dem.”


text:
Därför säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ”Se, jag ska ge dem malört att äta och förgiftat vatten att dricka.


text:
Jag ska förskingra dem bland folk som varken de eller deras förfäder kände, och jag ska förfölja dem med svärd tills jag har utplånat dem.”


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Beakta och kalla på gråterskor,</t> <t>så att de kommer!</t> <t>Skicka efter duktiga kvinnor,</t> <t>så att de kommer!</t>


text:
<t>Låt dem komma fort</t> <t>och stämma upp en klagosång över oss,</t> <t>så att våra ögon fylls av tårar</t> <t>och vatten strömmar från våra ögonlock.</t>


text:
<t>En klagosång hörs från Sion:</t> <t>’Allt är förött,</t> <t>vi står här med skam!</t> <t>Vi måste lämna vårt land</t> <t>för de har raserat våra hem.’ ” <pb/></t>


text:
<t>Hör HERRENS ord, ni kvinnor,</t> <t>lyssna till orden ur hans mun!</t> <t>Lär era döttrar en klagovisa,</t> <t>lär varandra en sorgesång.</t>


text:
<t>Döden har stigit in genom våra fönster,</t> <t>trätt in i våra fästningar,</t> <t>för att rycka bort barnen från gatorna</t> <t>och de unga från torgen.</t>


text:
<pb/>Säg: ”Så säger HERREN:<f>[19]</f> <pb/><t>’Döda människokroppar ligger som gödsel på fälten,</t> <t>som kärvar efter en som skördar,</t> <t>och ingen vill samla upp dem.’ ”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Den vise ska inte skryta över sin vishet</t> <t>och inte heller den starke över sin styrka</t> <t>eller den rike över sin rikedom.</t>


text:
<t>Nej, den som vill skryta</t> <t>ska skryta över att han har insikt</t> <t>och känner mig,</t> <t>att jag är HERREN,</t> <t>som verkar i nåd, rätt och rättfärdighet på jorden.</t> <t>Däri har jag min glädje, säger HERREN.</t>


text:
Egypten, Edom, ammoniterna, Moab och ökenfolk som har håret klippt vid tinningarna. För de andra folken är oomskurna, och alla israeliter har oomskurna hjärtan.”


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Ta inte efter andra folks seder,</t> <t>bli inte skrämda av tecken på himlen</t> <t>som skrämmer de andra folken.</t>


text:
<t>Deras seder och gudsdyrkan är meningslös.</t> <t>Man hugger ner ett träd i skogen</t> <t>och hantverkarens händer formar den med yxan.</t>


text:
<t>Han dekorerar den med silver och guld</t> <t>och spikar fast den med hammare,</t> <t>för att den inte ska falla omkull.</t>


text:
<t>Som fågelskrämmor på gurkfältet står de där.”</t> <t>De kan inte tala,</t> <t>och man måste bära dem</t> <t>eftersom de inte kan gå.</t> <t>Var inte rädd för dem,</t> <t>för de kan inte göra något ont,</t> <t>och något gott förmår de ju inte heller. <pb/></t>


text:
<t>Vem skulle inte frukta dig,</t> <t>du folkens konung?</t> <t>Fruktan tillkommer dig.</t> <t>Bland folkens alla visa män</t> <t>och i alla deras kungariken</t> <t>finns det ingen som du. <pb/></t>


text:
<t>Alla är de vettlösa och dåraktiga,</t> <t>deras lärdom kommer från värdelösa avgudar av trä,<f>[20]</f></t>


text:
<t>hamrat silver som förts från Tarshish</t> <t>och guld från Ufas,</t> <t>verk av hantverkare och guldsmeder,</t> <t>som klätts i blått och purpurrött,</t> <t>allting tillverkat av skickliga män.</t>


text:
<t>Men HERREN är den sanne Guden,</t> <t>den levande Guden,</t> <t>den evige kungen.</t> <t>För hans vrede darrar jorden,</t> <t>folken uthärdar inte hans raseri.</t>


text:
<pb/>”Säg till dem så här: ’Dessa gudar, som inte har gjort vare sig himlen eller jorden, ska försvinna från jorden och inte finnas kvar under himlen.’ ”<f>[21]</f>


text:
<pb/><t>Han gjorde jorden med sin makt,</t> <t>grundade världen i sin vishet,</t> <t>och med sin kunskap spände han ut himlarna.</t>


text:
<t>När han låter sin röst höras</t> <t>dånar himlens vatten,</t> <t>han får molnen att stiga upp från jordens ände.</t> <t>Han sänder blixtar med regnet</t> <t>och för ut vinden ur dess förråd. <pb/></t>


text:
<t>Varje människa står där som en dåre,</t> <t>utan förstånd.</t> <t>Guldsmeden har svikits av sin gudabild,</t> <t>för hans gjutna avgudar är falska</t> <t>och inget liv finns i dem.</t>


text:
<t>De är meningslösa föremål</t> <t>som bara blir till åtlöje.</t> <t>När de granskas, förintas de.</t>


text:
<t>Men sådan är inte han, Jakobs andel.</t> <t>Han har format allt,</t> <t>också sin arvedels stam, Israel.</t> <t>Härskarornas HERRE är hans namn.</t>


text:
<t>För så säger HERREN:</t> <t>”Denna gång ska jag slunga iväg</t> <t>dem som bor i landet.</t> <t>Jag ska låta dem drabbas hårt,</t> <t>så att de känner det.”<f>[22]</f> <pb/></t>


text:
<t>Ve mig för min skada!</t> <t>Mitt sår är obotligt.</t> <t>Men jag tänkte:</t> <t>”Det här är min plåga,</t> <t>jag måste uthärda den.”</t>


text:
<t>Mitt tält är förstört</t> <t>och mina tältlinor avslitna.</t> <t>Mina barn har gått ifrån mig</t> <t>och finns inte mer.</t> <t>Det finns ingen kvar som kan resa mitt tält igen</t> <t>och sätta upp mina tältdukar.</t>


text:
<t>Herdarna har tappat förnuftet</t> <t>och söker inte längre HERREN.</t> <t>De har ingen framgång,</t> <t>och hela deras hjord skingras.</t>


text:
<t>Lyssna, något hörs!</t> <t>Se, något kommer!</t> <t>Ett väldigt dån från landet i norr.</t> <t>Judas städer ska läggas öde</t> <t>och bli ett tillhåll för schakaler.</t>


text:
<t>Jag vet, HERRE, att människan inte själv kan styra sin väg,</t> <t>att vandraren inte har makt att styra sina steg.</t>


text:
<t>Tukta mig, HERRE, men med rättvisa,</t> <t>och inte i vrede,</t> <t>så att du inte utplånar mig.</t>


text:
<t>Töm ut din vrede över de folk</t> <t>som inte känner dig,</t> <t>över de stammar</t> <t>som inte åkallar ditt namn.</t> <t>De har förtärt Jakob,</t> <t>slukat och utplånat honom</t> <t>och ödelagt hans hemland.</t>


text:
Säg till dem: Så säger HERREN, Israels Gud: ’Förbannelse över den som inte lyder orden i detta förbund


text:
och de befallningar som jag gav era förfäder när jag ledde dem ut ur Egypten, den smältugnen.’ Jag sa: ’Lyssna till mig och gör vad jag befaller er, så ska ni vara mitt folk, och jag ska vara er Gud.


text:
Då ska jag hålla den ed som jag svurit med era förfäder att ge dem ett land som flyter av mjölk och honung, det land som ni nu äger.’ ” Då svarade jag: ”Amen, HERRE!”


text:
<pb/>Då sa HERREN till mig: ”Förkunna allt detta i Judas städer och på Jerusalems gator och säg: ’Lyssna till detta förbunds ord och handla efter dem.


text:
Från den dag då jag förde era förfäder ut ur Egypten har jag upprepade gånger ända fram till i dag varnat dem och sagt: ”Lyd mig!”


text:
Men de ville inte lyssna, inte beakta det. Var och en följde sitt eget okuvliga och onda hjärta. Jag lät då alla ord i detta förbund komma över dem, det jag befallt dem att hålla men som de inte hållit.’ ”


text:
De har fallit tillbaka i sina förfäders synder, de som vägrade att lyssna till mig. De har följt andra gudar och tjänat dem. Israels och Judas folk har brutit förbundet som jag slöt med deras förfäder.


text:
<pb/>Därför säger HERREN: ’Se, jag låter en olycka komma över dem, och de ska inte kunna fly undan. Hur de än ropar till mig, ska jag inte lyssna till dem.


text:
Då ska Judas städer och Jerusalems invånare gå och ropa till de gudar som de tänder rökelse åt, men dessa kan inte rädda dem när olyckans stund kommer.


text:
Du Juda, du har lika många gudar som du har städer, och de altaren ni har rest åt skamguden är lika många som gatorna i Jerusalem, altaren där ni tänder rökelse åt Baal.’


text:
<pb/>Du ska inte be för det här folket, inte komma med klagan och förbön för dem, för jag kommer inte att lyssna till dem när de ropar till mig i sin olycka.


text:
<pb/><t>Vad har min älskade att göra i mitt hus,</t> <t>hon som gör upp så många onda planer?</t> <t>Kan det heliga offerköttet vända bort det onda från dig?</t> <t>Då skulle du jubla.<f>[24]</f>” <pb/></t>


text:
<t>HERREN brukade kalla dig ett grönskande olivträd,</t> <t>vackert att se på och dignande av frukt.</t> <t>Men nu har han satt eld på trädet,</t> <t>och med ett väldigt dån som av en storm</t> <t>brinner dess grenar upp och förtärs.</t>


text:
<pb/>Härskarornas HERRE, som planterade dig, har uttalat det onda över dig, på grund av det onda som Israels och Judas folk gjorde i och med att de väckte min vrede genom att tända rökelse åt Baal.


text:
Jag var som ett oskyldigt lamm på väg till slakt. Jag visste inte att de tänkte ut onda planer mot mig: <pb/><t>”Låt oss fördärva trädet med dess frukt,</t> <t>utplåna honom ur de levandes land,</t> <t>så att ingen längre kommer ihåg hans namn.”</t>


text:
<t>Men du, härskarornas HERRE, som dömer rättfärdigt,</t> <t>du som prövar sinnen och hjärtan,</t> <t>låt mig få se din hämnd på dem,</t> <t>ty för dig har jag lagt fram min sak.</t>


text:
<pb/>HERREN säger därför om de män i Anatot som står efter ditt liv och säger att du inte ska profetera i HERRENS namn, för annars ska de döda dig,


text:
om dem säger härskarornas HERRE så: ”Se, jag ska straffa dem! Deras unga män ska dö genom svärd, och deras söner och döttrar ska svälta ihjäl.


text:
Inte en enda av dem ska bli kvar, för jag ska låta olycka komma över männen i Anatot när tiden för deras straff är inne.”


text:
<pb/><t>HERRE, du är rättfärdig,</t> <t>när jag lägger fram mitt fall inför dig.</t> <t>Ändå vill jag tala med dig om dina domslut:</t> <t>Varför har de gudlösa en sådan framgång?</t> <t>Varför får de trolösa leva så trygga?</t>


text:
<t>Du planterar dem.</t> <t>De växer och bär frukt.</t> <t>Du finns ofta på deras läppar</t> <t>men är fjärran från deras hjärtan.</t>


text:
<t>Men HERRE, du känner mig och ser mig,</t> <t>du prövar mina attityder gentemot dig.</t> <t>För bort dem som får att slaktas!</t> <t>Avskilj dem för att dödas!</t>


text:
<t>Hur länge måste landet sörja</t> <t>och gräset på marken vissna bort?</t> <t>För invånarnas ondskas skull</t> <t>går boskap och fåglar under.</t> <t>De menar: ”Han ser inte vad som händer med oss.” <pb/></t>


text:
<t>”Om det har tröttat ut dig att tävla med fotfolk,</t> <t>hur ska du då kunna tävla mot hästar?</t> <t>Om du bara är trygg i ett fredligt land,</t> <t>hur ska du bära dig åt i snårskogen vid Jordan?</t>


text:
<t>Till och med dina egna bröder, din egen familj,</t> <t>har svikit dig.</t> <t>De ropar högt mot dig bakom din rygg.<f>[25]</f></t> <t>Lita inte på dem, hur vänligt de än talar till dig.</t>


text:
<t>Jag har övergett mitt hus,</t> <t>lämnat mitt arv,</t> <t>överlämnat min älskade i hennes fienders hand.</t>


text:
<t>Min arvedel har blivit mot mig</t> <t>som ett skogens lejon,</t> <t>som höjt rösten mot mig,</t> <t>och som jag därför hatar.</t>


text:
<t>Har inte min arvedel blivit för mig</t> <t>som en spräcklig rovfågel,</t> <t>som omringas och attackeras av andra fåglar?<f>[26]</f></t> <t>Gå, samla alla vilda djur,</t> <t>låt dem komma och äta!</t>


text:
<t>Många herdar har fördärvat min vingård,</t> <t>trampat ner mitt land.</t> <t>Mitt ljuvliga land</t> <t>har de förvandlat till en öde öken.</t>


text:
<t>De har gjort det till en ödemark.</t> <t>Sörjande och öde ligger det framför mig,</t> <t>och ingen bryr sig om det.</t>


text:
<t>Över de kala höjderna i öknen</t> <t>drar förhärjare fram.</t> <t>HERRENS svärd förtär allt</t> <t>från den ena ändan av landet till den andra.</t> <t>Det finns ingen fred för någon.</t>


text:
<t>De har sått vete</t> <t>men fått skörda törne.</t> <t>De har tröttat ut sig,</t> <t>men till ingen nytta.</t> <t>Bär så skammen för er skörd,</t> <t>för HERRENS glödande vredes skull.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN om alla de onda grannfolk, som gett sig på den arvedel jag gav mitt folk Israel: ”Jag ska rycka upp dem ur deras land, och jag ska rycka upp Judas folk från dem.


text:
Men efter att jag ryckt upp dem ska jag förbarma mig över dem och föra dem tillbaka igen, var och en till sitt arv, var och en till sitt land.


text:
Om de verkligen lär sig mitt folks vägar och svär vid mitt namn: ’Så sant HERREN lever’, så som de lärt mitt folk att svära vid Baal, då ska de få etablera sig bland mitt folk.


text:
<pb/>HERREN sa till mig: ”Gå och köp dig ett höftskynke av linne och ta på dig det, men låt det inte komma i vatten.”


text:
”Ta med dig höftskynket som du köpte och som du bär om dig, gå ut till Perat<f>[27]</f> och göm det i en bergskreva.”


text:
<pb/>En lång tid senare sa HERREN till mig: ”Gå bort till Perat och hämta höftskynket som jag befallde dig att gömma där.”


text:
Jag återvände till Perat och grävde upp höftskynket där jag hade gömt det. Men nu var det förstört och helt oanvändbart.


text:
Detta onda folk vägrar att lyssna till mig, följer sina egna hårda hjärtan och andra gudar, som de tjänar och tillber. Därför ska det bli som detta höftskynke, helt oanvändbart.


text:
Precis som ett höftskynke sluter tätt intill en mans höfter, så lät jag hela Israels och Judas folk sluta sig till mig, säger HERREN, för att de skulle vara mitt folk, till heder, pris och ära för mig. Men de ville inte lyssna.’


text:
<pb/>Säg till dem: ’Så säger HERREN, Israels Gud: ”Alla vinkärl ska fyllas med vin. Och när de svarar: Skulle vi inte veta att alla vinkärl brukar fyllas med vin?”


text:
säg då till dem: ”Så säger HERREN: Se, jag ska fylla varenda en som bor i det här landet så att de blir redlösa allesammans, från kungarna som sitter på Davids tron, prästerna och profeterna ända ner till alla Jerusalems invånare.


text:
Jag ska krossa dem mot varandra, fäder såväl som söner, säger HERREN. Jag ska inte låta någon förskoning, något medlidande eller förbarmande hindra mig från att förgöra dem.” ’ ”


text:
<t>Ge HERREN, er Gud, äran,</t> <t>innan han låter ett mörker komma,</t> <t>innan ni snubblar i skymningen bland bergen.</t> <t>Ni väntar på ljus,</t> <t>men han ska göra det till ett djupt mörker,</t> <t>förvandla det till ett töcken.</t>


text:
<t>Om ni inte lyssnar till detta</t> <t>ska jag i det fördolda gråta över ert högmod.</t> <t>Mina ögon fylls av tårar</t> <t>när HERRENS hjord förs bort i fångenskap.</t>


text:
<t>Säg till kungen och kungamodern:</t> <t>”Stig ner från era troner,</t> <t>för den strålande kronan</t> <t>har fallit från era huvuden.”</t>


text:
<t>Städerna i Negev har stängts,</t> <t>och ingen kan öppna dem.</t> <t>Hela Juda är bortfört i fångenskap,</t> <t>i sin helhet är det bortfört. <pb/></t>


text:
<t>Lyft blicken, se på dem</t> <t>som kommer norrifrån!</t> <t>Var finns din hjord som anförtroddes åt dig,</t> <t>fåren som var din stolthet?</t>


text:
<t>Vad kommer du att säga,</t> <t>när han sätter dina bundsförvanter</t> <t>att regera över dig?</t> <t>Kommer du då inte att vrida dig i smärta,</t> <t>som en kvinna som ska föda?<f>[28]</f></t>


text:
<t>Och om du frågar dig</t> <t>varför allt detta har drabbat dig,</t> <t>så var det på grund av dina många synder</t> <t>som dina kläder slets av</t> <t>och din kropp utsattes för våld.</t>


text:
<t>Inte kan väl nubiern ändra på sin hudfärg</t> <t>eller leoparden sina fläckar?</t> <t>Inte heller kan ni göra det goda,</t> <t>ni som är vana vid att göra det onda. <pb/></t>


text:
<t>Detta ska vara din lott,</t> <t>den del jag bestämmer åt dig, säger HERREN,</t> <t>eftersom du har glömt mig</t> <t>och satt din tilltro till det som är falskt.</t>


text:
<t>Jag ska själv dra upp dina kläder</t> <t>över ansiktet på dig</t> <t>och låta din skam synas,</t>


text:
<t>liksom din otukt,</t> <t>ditt liderliga frustande</t> <t>och din skamlösa prostitution.</t> <t>På höjder och fält</t> <t>har jag sett dina vidrigheter.</t> <t>Ve dig, Jerusalem!</t> <t>Hur länge ska det dröja innan du blir ren?”</t>


text:
<pb/><t>”Juda sörjer.</t> <t>Dess stadsportar sjunker ihop,</t> <t>de böjer sig sörjande mot jorden.</t> <t>Ett klagorop stiger upp från Jerusalem.</t>


text:
<t>De mäktiga skickar sina tjänare</t> <t>för att hämta vatten,</t> <t>men när de kommer till dammarna</t> <t>finner de inget vatten.</t> <t>De kommer tillbaka med tomma kärl,</t> <t>besvikna och nedstämda,</t> <t>och täcker sina huvuden.</t>


text:
<t>Marken är sprucken</t> <t>av brist på regn i landet.</t> <t>Bönderna är besvikna</t> <t>och täcker sina huvuden.</t>


text:
<t>Också hinden på fältet överger</t> <t>sin nyfödda kalv</t> <t>därför att det inte finns något gräs.</t>


text:
<t>Vildåsnorna står på de kala höjderna</t> <t>och flämtar som schakaler.</t> <t>Deras ögon är matta,</t> <t>för det finns inget gräs.” <pb/></t>


text:
<t>Våra missgärningar vittnar mot oss,</t> <t>men grip ändå in, HERRE,</t> <t>för ditt eget ryktes skull!</t> <t>Många gånger har vi fallit</t> <t>och syndat mot dig.</t>


text:
<t>Du Israels hopp,</t> <t>dess räddare i tider av nöd,</t> <t>varför är du som en främling i landet,</t> <t>som en vandrare som bara stannar över natten?</t>


text:
<t>Varför står du som en handfallen,</t> <t>som en krigare som inte kan rädda?</t> <t>HERRE, du finns ju mitt ibland oss,</t> <t>och vi bär ditt namn.</t> <t>Överge oss inte!</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN om detta folk: <pb/><t>”De älskar att vandra omkring,</t> <t>de håller inte sina fötter i styr.</t> <t>Därför accepterar HERREN dem inte mer.</t> <t>Han minns nu deras skuld</t> <t>och ska straffa dem för deras synder.”</t>


text:
Även om de fastar, ska jag inte lyssna till deras rop. När de offrar brännoffer och matoffer kommer jag inte att ta emot dem. I stället ska jag göra slut på dem med svärd, hungersnöd och pest.”


text:
<pb/>Då sa jag: ”Min Herre, HERRE, profeterna säger till dem att inget svärd eller någon hungersnöd ska drabba dem, utan du kommer att ge dem bestående fred på denna plats.”


text:
<pb/>Då sa HERREN till mig: ”Profeterna profeterar lögner i mitt namn. Jag har inte sänt dem eller befallt dem att tala eller gett dem några budskap. De profeterar för er falska syner, meningslösa spådomar och sina egna påhitt.


text:
Därför säger HERREN om dessa profeter, som profeterar i mitt namn fastän jag inte har sänt dem, de som säger att varken svärd eller hungersnöd ska drabba detta land: Genom svärd och hungersnöd kommer dessa profeter själva att gå under.


text:
De som de profeterade för ska bli liggande på Jerusalems gator som offer för svält och svärd, och ingen ska begrava dem, varken dem själva, deras hustrur, söner eller döttrar. Jag ska låta deras egen ondska drabba dem.


text:
<pb/>Säg detta till dem: <pb/><t>’Natt och dag</t> <t>strömmar tårar från mina ögon,</t> <t>oupphörligt.</t> <t>Mitt folk, min arma dotter,</t> <t>har drabbats av ett förkrossande slag,</t> <t>av ett helt obotligt sår.</t>


text:
<t>Om jag går ut på fälten</t> <t>ser jag dem som fallit för svärd.</t> <t>Kommer jag in i staden</t> <t>ser jag svältens härjningar.</t> <t>Även präster och profeter</t> <t>irrar rådlösa omkring i landet.<f>[29]</f>’ ” <pb/></t>


text:
<t>Har du fullkomligt förkastat Juda?</t> <t>Avskyr du Sion?</t> <t>Varför har du slagit oss så</t> <t>att inget helande finns?</t> <t>Vi hoppas på fred,</t> <t>men inget gott kommer,</t> <t>på en tid av helande,</t> <t>men det råder förskräckelse.</t>


text:
<t>För ditt eget namns skull,</t> <t>förkasta oss inte!</t> <t>Låt inte din härlighets tron bli vanärad.</t> <t>Kom ihåg ditt förbund med oss</t> <t>och bryt det inte!</t>


text:
<t>Vilka av de andra folkens meningslösa gudar</t> <t>skulle kunna ge oss regn?</t> <t>Skulle himlen av sig själv</t> <t>kunna sända regn?</t> <t>Nej, det gör endast du,</t> <t>HERRE, vår Gud.</t> <t>Därför är du vårt hopp,</t> <t>för du har gjort allt detta.</t>


text:
<pb/>HERREN sa till mig: ”Inte ens om Mose och Samuel stod inför mig skulle jag känna något för detta folk. Låt dem försvinna ur min åsyn och gå!


text:
Och om de frågar dig: ’Vart ska vi gå?’ säg då till dem: ’Så säger HERREN: <pb/><t>Den som är bestämd att dö, till döden.</t> <t>Den som ska dö genom svärd, till svärdet.</t> <t>Den som ska svälta, till hungersnöd.</t> <t>Den som ska tillfångatas, till fångenskap.’</t>


text:
<pb/>Jag ska låta dem drabbas av fyra olika plågor, säger HERREN   —  av svärd som dödar, hundar som släpar bort och himlens fåglar och markens djur som äter upp och gör slut på dem.


text:
Jag ska göra dem till ett skräckexempel för alla riken på jorden på grund av det som Manasse, Hiskias son och kung över Juda, gjort i Jerusalem.


text:
<pb/><t>Vem kommer att tycka synd om dig, Jerusalem?</t> <t>Vem kommer att gråta för din skull?</t> <t>Vem kommer att ens fråga om allt är väl med dig?</t>


text:
<t>Du har förkastat mig, säger HERREN,</t> <t>och vänt mig ryggen.</t> <t>Därför har jag lyft min hand mot dig</t> <t>för att krossa dig.</t> <t>Jag är trött på att visa medlidande.</t>


text:
<t>Jag kastar dem med kastskovel</t> <t>vid landets portar.</t> <t>Jag gör dem barnlösa</t> <t>och förgör mitt folk,</t> <t>för de har inte vänt om från sina vägar.</t>


text:
<t>Deras änkor blir inför mig</t> <t>fler än sandkornen i havet.</t> <t>Mitt på dagen sänder jag inkräktare</t> <t>mot de unga männens mödrar.</t> <t>Ångest och förskräckelse</t> <t>låter jag plötsligt komma över dem.</t>


text:
<t>En kvinna som har sju söner</t> <t>sjunker ihop och ger upp andan.</t> <t>Hennes sol har gått ner</t> <t>medan det fortfarande är dag,</t> <t>hon har drabbats av skam och vanära.</t> <t>De av dem som överlever</t> <t>ska jag överlämna åt deras fienders svärd, säger HERREN.”</t>


text:
<t>”Ve mig, min mor, att du födde mig,</t> <t>en man som orsakar strid och oenighet</t> <t>i hela landet!</t> <t>Jag har varken lånat</t> <t>eller lånat ut pengar,</t> <t>men ändå förbannar alla mig.”</t>


text:
<pb/>HERREN sa: <pb/><t>”Jag ska befria dig och låta det gå dig väl.</t> <t>Jag ska sannerligen få dina fiender</t> <t>att be med dig i nödens och olyckans tid.<f>[30]</f> <pb/></t>


text:
<t>Dina rikedomar och skatter</t> <t>ska jag utlämna för plundring,</t> <t>utan betalning,</t> <t>på grund av alla dina synder</t> <t>överallt i ditt land.</t>


text:
<t>Jag ska låta dig föras som slav</t> <t>till dina fiender i ett land</t> <t>som du inte känner.</t> <t>Min vrede brinner som eld mot er.” <pb/></t>


text:
<t>HERRE, du vet detta.</t> <t>Tänk på mig, ta dig an mig,</t> <t>låt hämnd drabba mina förföljare.</t> <t>Du som är långmodig,</t> <t>ta inte bort mig.</t> <t>Tänk på att det är för din skull</t> <t>jag får lida förakt.</t>


text:
<t>Jag fann dina ord och åt dem.</t> <t>Ditt ord blev mitt hjärtas glädje och fröjd,<f>[31]</f></t> <t>för jag är uppkallad efter ditt namn,</t> <t>HERRE, härskarornas Gud.</t>


text:
<t>Jag har inte fått glädjas i goda vänners sällskap,</t> <t>inte roat mig.</t> <t>Eftersom din hand legat över mig,</t> <t>har jag suttit ensam,</t> <t>och din vrede har uppfyllt mig.</t>


text:
<t>Varför måste jag ständigt lida,</t> <t>varför kan inte mitt sår läkas?</t> <t>Det vill inte läka.</t> <t>Du har blivit för mig som en sinande bäck,</t> <t>som vatten man inte kan lita på.</t>


text:
<pb/>Därför säger HERREN: <pb/><t>”Om du vänder om</t> <t>ska jag återupprätta dig,</t> <t>och du får tjäna mig.</t> <t>Om du talar värdigt, inte ovärdigt,</t> <t>ska du få vara min talesman.</t> <t>Folk ska återvända till dig,</t> <t>men du får inte gå tillbaka till dem.</t>


text:
<t>Jag ska göra dig till en mur för detta folk,</t> <t>till en befäst kopparmur.</t> <t>De ska anfalla dig</t> <t>men inte kunna besegra dig,</t> <t>för jag är med dig</t> <t>för att befria och rädda dig, säger HERREN.</t>


text:
’De ska dö av fruktansvärda sjukdomar. Man ska inte sörja dem eller begrava dem, utan de ska bli till gödsel på marken. De ska gå under genom svärd och hungersnöd, och deras kroppar ska bli till mat åt himlens fåglar och markens djur.’


text:
<pb/>För så säger HERREN: ’Gå inte in i något sorgehus, gå inte dit för att sörja med dem eller visa deltagande, för jag har tagit bort min frid, min nåd och min barmhärtighet från detta folk, säger HERREN.


text:
Både stora och små i det här landet ska dö, utan att bli begravda eller sörjda, och ingen ska rispa sig eller raka sitt huvud för deras skull.


text:
Ingen ska bryta bröd för att trösta någon som sörjer en död eller ge en bägare att dricka som tröst i sorgen efter far eller mor.


text:
För så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ’Under er egen livstid, inför era egna ögon, ska jag på denna plats göra slut på alla glädjerop, allt jubel och all bröllopsglädje.’


text:
<pb/>När du talar om allt detta för folket, kommer de att fråga dig: ’Varför har HERREN bestämt något så fruktansvärt för oss? Vad har vi gjort för fel? På vad sätt har vi syndat mot HERREN, vår Gud?’


text:
Då ska du svara dem: ’Era förfäder övergav mig, säger HERREN. De följde andra gudar och tjänade och tillbad dem. De övergav mig och höll inte min lag.


text:
Själva har ni handlat ännu värre än era förfäder. Var och en har följt sitt onda och hårda hjärta och inte velat lyssna till mig.


text:
Därför tänker jag kasta ut er ur detta land till ett land som varken ni eller era förfäder känt till. Där kan ni tjäna andra gudar dag och natt, och jag kommer inte att ha något förbarmande med er.’


text:
<pb/>Därför ska det komma en tid, säger HERREN, när man inte längre ska säga: ’Så sant HERREN lever, han som räddade Israel ut ur Egypten’,


text:
utan: ’Så sant HERREN lever, han som ledde israeliterna ut ur landet i norr och alla andra länder han hade drivit bort dem till.’ Jag ska leda dem tillbaka till deras land som jag gav deras förfäder.


text:
<pb/>Nu sänder jag bud efter många fiskare, säger HERREN, och de ska fiska upp dem. Därefter ska jag sända bud efter många jägare som ska jaga dem från alla berg och höjder och klippskrevor.


text:
Jag håller ögonen på dem vad de än har för sig. De kan inte gömma sig för mig, och deras synd kan inte döljas för min blick.


text:
Först ska jag vedergälla dem dubbelt för deras skuld och synd, för att de har orenat mitt land med sina vidriga avgudar och fyllt min egendom med sina avskyvärdheter.”


text:
<pb/><t>HERRE, min styrka och min fästning,</t> <t>min tillflykt på nödens dag,</t> <t>till dig ska folken komma</t> <t>från jordens ändar och säga:</t> <t>”Lögner är allt vad våra förfäder ärvt,</t> <t>värdelösa avgudar,</t> <t>som inte har någon hjälp att ge.</t>


text:
<t>”Därför ska jag en gång för alla</t> <t>låta dem känna</t> <t>min styrka och min makt.</t> <t>Då ska de inse att mitt namn är HERREN.”</t>


text:
<pb/><t>”Judas synd är inristad med järnstift,</t> <t>upptecknad med diamantspets</t> <t>på deras hjärtas tavla</t> <t>och på deras altarens horn.</t>


text:
<t>Så som man tänker på sina barn,</t> <t>så tänker de på sina altaren<f>[32]</f></t> <t>och sina asherapålar</t> <t>vid grönskande träd och på höga kullar.</t>


text:
<t>Mitt berg på fältet,</t> <t>din rikedom och dina skatter</t> <t>ska jag låta plundras,</t> <t>likaså dina offerplatser,</t> <t>på grund av all synd du begått i hela ditt land.</t>


text:
<t>Det är ditt eget fel att du går miste om</t> <t>det arv jag gett dig.</t> <t>Jag ska sätta dig till att tjäna</t> <t>dina fiender i ett land du inte känner.</t> <t>Ni har upptänt min vredes eld,</t> <t>och den ska brinna i evighet.”</t>


text:
<t>Så säger HERREN:</t> <t>”Förbannad är den man som sätter sin lit till människor,</t> <t>som stöder sig på mänsklig kraft</t> <t>och vänder sig bort från HERREN.</t>


text:
<t>Han är som en torr buske i ödemarken</t> <t>och får inte se det goda komma.</t> <t>Han lever i ett förbränt ökenland,</t> <t>på saltslätter där ingen kan bo. <pb/></t>


text:
<t>Men välsignad är den man</t> <t>som litar på HERREN,</t> <t>som sätter hela sin tillit till HERREN.</t>


text:
<t>Han är som ett träd</t> <t>planterat vid vatten.</t> <t>Det sträcker ut sina rötter till bäcken.</t> <t>Det fruktar inte för hettan</t> <t>och dess löv är alltid gröna.</t> <t>Det skräms inte av ett års torka,</t> <t>det kan alltid bära frukt.” <pb/></t>


text:
<t>Hjärtat är det mest bedrägliga av allt,</t> <t>och oförbätterligt  —  vem kan förstå det? <pb/></t>


text:
<t>”Jag, HERREN, genomskådar hjärtan</t> <t>och granskar människans inre,</t> <t>för att ge var och en lön</t> <t>utifrån vad hans gärningar förtjänar.” <pb/></t>


text:
<t>Som en rapphöna, som ruvar på ägg</t> <t>som den inte lagt,</t> <t>är den som blir rik</t> <t>genom oärliga metoder.</t> <t>Mitt i livet måste han lämna det,</t> <t>och står där till slut som ett fån. <pb/></t>


text:
<t>HERRE, Israels hopp,</t> <t>alla som överger dig</t> <t>ska stå där med skam.</t> <t>De som vänder sig bort från dig</t> <t>ska bli som det som är skrivet i sanden,</t> <t>för de har övergett HERREN,</t> <t>källan med det levande vattnet. <pb/></t>


text:
<t>Hela mig, HERRE,</t> <t>så blir jag helad,</t> <t>rädda mig,</t> <t>så blir jag räddad.</t> <t>Det är dig jag vill prisa.</t>


text:
<t>Jag har inte smitit ifrån min tjänst</t> <t>som herde i din efterföljd,</t> <t>inte heller har jag bett dig sända olycka.</t> <t>Du vet om allt som uttalats av mina läppar,</t> <t>allt vad jag sagt har du hört.</t>


text:
<t>Låt dem som förföljer mig</t> <t>stå där med skam,</t> <t>men låt mig få slippa skämmas.</t> <t>Låt dem bli förskräckta,</t> <t>men låt mig få slippa skrämmas.</t> <t>Låt den onda tiden drabba dem,</t> <t>krossa dem med dubbel förödelse!</t>


text:
<pb/>Då sa HERREN till mig: ”Gå och ställ dig vid folkets port<f>[33]</f>, där Judas kungar går in och ut, och sedan vid var och en av Jerusalems portar


text:
och säg till dem: ’Hör HERRENS ord, ni Judas kungar, hela Juda och alla Jerusalems invånare, ni som går genom dessa portar.


text:
Så säger HERREN: Var noga med att inte bära någon börda på sabbatsdagen eller föra in den genom Jerusalems portar.


text:
Bär inte ut någon börda ur era hus på sabbatsdagen, och utför inget arbete, utan håll sabbatsdagen helig, så som jag befallde era förfäder.


text:
De lyssnade inte och ville inte lyda. De var motspänstiga och tog inte emot tillrättavisning från mig.


text:
<pb/>Men om ni lyder mig, säger HERREN, så att ni inte bär in någon börda genom denna stads portar på sabbatsdagen, utan håller sabbatsdagen helig och inte utför något arbete då,


text:
då ska kungar och furstar som sitter på Davids tron komma in genom denna stads portar på hästar och vagnar, de och deras furstar, Judas män och Jerusalems invånare, och denna stad ska vara bebodd för evigt.


text:
De ska komma från Judas städer, från trakterna kring Jerusalem, från Benjamins område, från Låglandet, från bergsbygden och från Negev. De ska bära fram sina brännoffer, slaktoffer, matoffer och rökelse och offra tackoffer i HERRENS hus.


text:
<pb/>Men om ni inte vill höra på min befallning att hålla sabbaten helig genom att inte bära in bördor genom Jerusalems portar på sabbatsdagen, då ska jag sätta eld på dess portar. Elden ska sluka Jerusalems fästningar, och ingen ska kunna släcka den.’ ”


text:
Men krukan som han höll på att forma med sina händer misslyckades. Då började krukmakaren om igen och gjorde den till en ny kruka, så som han ville ha den.


text:
”Skulle inte jag kunna göra med er, Israels folk, som krukmakaren gör? säger HERREN. Som leran i krukmakarens hand är ni i min hand, Israels folk.


text:
Men om det folk som jag varnat omvänder sig från sin ondska, ångrar jag mig och låter inte den olycka komma som jag hade planerat.


text:
Men om de då gör det som är ont i mina ögon, ångrar jag mig och gör inte det goda som jag hade planerat för dem.


text:
<pb/>Säg nu till Judas män och Jerusalems invånare: ’Så säger HERREN: Jag bereder en olycka åt er och tänker ut en plan mot er. Vänd om, var och en från sin onda väg och ändra era levnadssätt och gärningar!’


text:
<pb/>Men de svarar: ’Det är lönlöst. Vi tänker fortsätta att följa våra egna planer, var och en i sin envishet och ondska.’ ”


text:
<pb/>Därför säger HERREN: <pb/><t>”Fråga bland folken:</t> <t>’Vem har hört något sådant?</t> <t>Fruktansvärt är det</t> <t>som jungfrun Israel har gjort.</t>


text:
<t>Ska snön från Libanons berg</t> <t>försvinna från dess sluttningar?</t> <t>Ska de friska strömmarna</t> <t>från avlägsna källor torka ut?<f>[34]</f></t>


text:
<t>Mitt folk har glömt mig</t> <t>och tänder rökelse åt värdelösa avgudar,</t> <t>som fått dem att snubbla och falla på sina vägar,</t> <t>på de urgamla stigarna,</t> <t>och gå in på obanade stigar.’</t>


text:
<t>Så ska deras land bli ödelagt</t> <t>och utsatt för ständigt hån.</t> <t>Alla som passerar genom det</t> <t>ska förvåna sig</t> <t>och skaka på huvudet.</t>


text:
<t>Som östanvinden</t> <t>ska jag förskingra dem framför fienden.</t> <t>Jag ska vända dem ryggen, inte ansiktet,</t> <t>i deras olyckstid.</t>


text:
<pb/>Då sa de: ’Kom, så gör vi upp planer mot Jeremia. För prästernas undervisning av lagen går inte förlorad, inte heller de visas råd och profeternas ord.<f>[35]</f> Kom, så förtalar vi honom, vi struntar i vad han säger.’ ”


text:
<t>Ska gott lönas med ont?</t> <t>De har grävt en grop för mig.</t> <t>Tänk på hur jag stått inför dig</t> <t>och talat väl för dem</t> <t>för att vända bort din vrede från dem.</t>


text:
<t>Låt därför deras barn svälta ihjäl,</t> <t>och överlämna dem själva åt svärdet.</t> <t>Låt deras hustrur bli änkor och barnlösa,</t> <t>deras män dö i epidemier</t> <t>och deras unga män dödas med svärd i strid.</t>


text:
<t>Låt skrik höras från deras hus,</t> <t>när du plötsligt låter rövare anfalla dem.</t> <t>De har grävt en grop som de vill fånga mig i,</t> <t>och de har lagt ut snaror där jag ska gå.</t>


text:
<t>HERRE, du känner till</t> <t>hur de planerar att mörda mig.</t> <t>Förlåt inte deras brott</t> <t>och utplåna inte deras synd.</t> <t>Låt dem ligga slagna inför dig,</t> <t>och ingrip mot dem i din vrede.</t>


text:
<pb/>Så sa HERREN: ”Gå och köp en lerkruka. Ta med dig<f>[36]</f> några av folkets och prästernas äldste


text:
<pb/>Du ska säga: ’Lyssna till HERRENS ord, ni kungar i Juda och ni invånare i Jerusalem! Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Jag ska låta en sådan olycka komma över denna plats att det kommer att skrälla i öronen på alla som får höra det.


text:
De har övergett mig och förvandlat den här platsen till en främmande plats. De har offrat där åt andra gudar, som varken de själva eller deras förfäder eller Judas kungar känt till, och de har fyllt den här platsen med oskyldigas blod.


text:
De har byggt offerplatser till Baal för att bränna sina barn som brännoffer, något som jag aldrig befallt eller talat om eller ens haft i mina tankar.


text:
<pb/>Tider ska komma, säger HERREN, när den här dalen inte längre ska kallas Tofet eller Ben-Hinnoms dal utan Dråpdalen.


text:
<pb/>På denna plats ska jag sätta stopp för Judas och Jerusalems planer. Jag ska låta dem falla för sina fienders svärd och för dem som är ute efter deras liv. Deras döda kroppar ska jag ge till mat åt himlens fåglar och markens djur.


text:
Jag ska ödelägga denna stad och låta den bli utsatt för hån. Alla som går förbi ska bli förskräckta och dra efter andan när de ser förödelsen där.


text:
Jag ska låta dem äta sina egna söners och döttrars och varandras kött. I en sådan nöd ska de komma under den belägring som de ska utsättas för av sina motståndare och dödsfiender.’


text:
Säg till dem: ’Så säger härskarornas HERRE: Jag ska krossa detta folk och denna stad, så som man krossar ett lerkärl som sedan aldrig mer kan lagas. Då ska man gräva gravar i Tofet tills det inte finns mer plats att begrava någon på.<f>[37]</f>


text:
Så ska jag göra med denna plats, säger HERREN, och med dem som bor här. Jag ska göra denna stad lik Tofet.


text:
Husen i Jerusalem och Judas kungars hus ska bli lika orena som Tofets plats, alla de hus där man tänt rökelse på taken åt himlens hela härskara och utgjutit dryckesoffer åt andra gudar.’ ”


text:
<pb/>När Jeremia kom tillbaka från Tofet, dit HERREN hade sänt honom att profetera, ställde han sig på förgården till HERRENS hus och sa till allt folket:


text:
”Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ’Se, jag ska låta all den olycka jag talat om komma över den här staden och dess lydstäder, därför att de har varit så motspänstiga och vägrat att lyssna till mina ord.’ ”


text:
<pb/>När prästen Pashchur, Immers son, som var föreståndare i HERRENS hus, hörde Jeremia profetera detta,


text:
lät han prygla profeten Jeremia och satte honom sedan i stocken vid Övre Benjaminsporten till HERRENS hus.


text:
När Pashchur följande dag släppte loss Jeremia ur stocken, sa Jeremia till honom: ”HERREN kallar dig inte Pashchur utan Magor Missaviv<f>[38]</f>.


text:
För så säger HERREN: ’Jag ska göra dig till skräck för dig själv och för alla dina vänner. Du kommer att få se dem falla för sina fienders svärd. Jag ska överlämna hela Juda till kungen av Babylonien, och han ska föra dem bort till Babylonien och döda dem med svärd.


text:
Denna stads alla rikedomar, all egendom och alla dyrbarheter och Judas kungars alla skatter ska jag ge i deras fienders hand. De ska ta det som byte och föra bort det till Babylon.


text:
Och själv ska du, Pashchur, och alla som bor i ditt hus hamna i fångenskap. Du ska komma till Babylon, och där ska du dö och begravas, du och alla dina vänner som du har profeterat lögn för.’ ”


text:
<pb/><t>HERRE, du lurade mig,</t> <t>och jag lät mig luras.</t> <t>Du var för stark för mig,</t> <t>du besegrade mig.</t> <t>Jag har blivit till ständigt åtlöje,</t> <t>alla hånar mig.</t>


text:
<t>För varje gång jag ska säga något måste jag ropa</t> <t>och skrika om våld och förstörelse.</t> <t>HERRENS ord har gjort att jag</t> <t>ständigt utsatts för spe och hån.</t>


text:
<t>Men när jag tänker:</t> <t>”Jag ska inte tänka på honom</t> <t>och inte mer tala i hans namn,”</t> <t>då blir det som om det brann en eld inom mig,</t> <t>instängd i mitt innersta.</t> <t>Jag försöker stå emot,</t> <t>men jag kan inte.</t>


text:
<t>Jag hör många viska:</t> <t>”Skräck från alla håll, ange honom!</t> <t>Vi ska ange honom.”</t> <t>Alla som stått mig nära</t> <t>väntar på att jag ska falla.</t> <t>”Kanske kommer han att låta sig luras,</t> <t>så att vi får övertaget</t> <t>och kan få vår hämnd på honom.” <pb/></t>


text:
<t>Men HERREN står vid min sida</t> <t>som en stark stridsman.</t> <t>Därför ska mina förföljare komma på fall.</t> <t>De kan inte besegra mig.</t> <t>De kommer att skämmas</t> <t>och bli utan framgång,</t> <t>förödmjukade för all framtid</t> <t>så att det aldrig ska glömmas.</t>


text:
<t>Härskarornas HERRE, du som prövar den rättfärdige,</t> <t>du som ser hjärta och sinne,</t> <t>låt mig få se dig ta hämnd på dem!</t> <t>Jag har överlämnat min sak åt dig. <pb/></t>


text:
<t>Sjung till HERRENS ära,</t> <t>prisa HERREN!</t> <t>Han räddar den fattige</t> <t>ur de ondas hand. <pb/></t>


text:
<t>Förbannad den man</t> <t>som meddelade min far nyheten</t> <t>att han fått en son,</t> <t>och gjorde honom så glad.</t>


text:
<t>Låt det gå den mannen på samma sätt</t> <t>som det gick de städer</t> <t>som HERREN ödelade utan förbarmande.</t> <t>Låt honom få höra klagan på morgonen</t> <t>och stridsrop vid middagstid,</t>


text:
<t>därför att han inte dödade mig i moderlivet,</t> <t>så att min mor hade fått bli min grav</t> <t>och hennes livmoder havande för alltid.</t>


text:
<t>Varför blev jag någonsin född,</t> <t>för att se elände och sorg</t> <t>och sluta mina dagar i skam?</t>


text:
<pb/>Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN, när kung Sidkia sände Pashchur, Malkias son, och prästen Sefanja, Maasejas son, till honom för att säga:


text:
”Fråga HERREN för vår räkning, för Nebukadnessar, kungen av Babylonien, har förklarat krig mot oss! Kanske vill HERREN göra under för oss, som han gjorde i gångna tider, så att kungen drar sig tillbaka.”


text:
’Så säger HERREN, Israels Gud: Jag ska göra alla era vapen odugliga i er strid mot kungen av Babylon och mot kaldéerna, som belägrar er. Jag ska samla dem inne i denna stad,


text:
och jag ska själv strida mot er med utsträckt hand och stark arm, i vrede, raseri och stor förbittring.


text:
Därefter, säger HERREN, ska jag överlämna Sidkia, Judas kung, och alla hans tjänare och allt folk som finns kvar i denna stad och som överlevt pesten, svärdet och hungersnöden, åt den babyloniske kungen Nebukadnessar och åt deras fiender som är ute efter deras liv. Han ska slå ner dem med svärd, utan att skona dem, utan medlidande, utan förbarmande.’


text:
<pb/>Säg till detta folk: ’Så säger HERREN: Nu låter jag er välja mellan vägen till livet och vägen till döden.


text:
Den som stannar kvar här i denna stad ska dö genom svärd, svält och pest. Men den som går ut och överlämnar sig åt kaldéerna som belägrar er får överleva med sitt liv som byte.


text:
Jag har vänt mitt ansikte mot den här staden, till olycka, inte lycka, säger HERREN. Den ska överlämnas åt kungen av Babylonien, och han ska bränna ner den.’


text:
Davids ätt! Så säger HERREN: <pb/><t>’Handla i rättvisa varje morgon,</t> <t>rädda den plundrade ur förtryckarens våld.</t> <t>Annars bryter min vrede ut som en eld som ingen kan släcka,</t> <t>för era onda gärningars skull.</t>


text:
<t>Jag är emot dig, som bor i dalen,</t> <t>du klippa på slätten, säger HERREN,</t> <t>ni som säger: ”Vem kan komma mot oss?</t> <t>Vem kan tränga in i våra boningar?”</t>


text:
<t>Jag ska straffa er</t> <t>så som era gärningar förtjänar,</t> <t>säger HERREN.</t> <t>Jag ska tända en eld i skogen</t> <t>som ska sprida sig och bränna upp allt.’ ”</t>


text:
’Lyssna till HERRENS ord, du kung av Juda på Davids tron, du och dina tjänare och ditt folk som går in genom dessa portar!


text:
Så säger HERREN: Gör det som är rättvist och rättfärdigt. Rädda den plundrade ur förtryckarens våld. Gör inget orätt mot främlingen, den faderlösa och änkan. Bruka inte våld mot dem, och utgjut inte oskyldigt blod på denna plats.


text:
Om ni verkligen följer dessa ord, ska kungar som sitter på Davids tron komma in med hästar och vagnar genom portarna till detta palats, följda av sina tjänare och sitt folk.


text:
<pb/>Men om ni inte lyssnar till dessa ord, svär jag vid mig själv, säger HERREN, att det här palatset ska bli en ruinhög.’ ”


text:
<pb/><t>För så säger HERREN om Judas kungs palats:</t> <t>”Du är för mig som Gilead,</t> <t>som Libanons topp.</t> <t>Men jag ska göra dig till en öken,</t> <t>till städer där ingen bor.</t>


text:
<t>Jag ska utse fördärvare att komma emot dig,</t> <t>var och en med sina vapen.</t> <t>De ska hugga ner dina ståtliga cedrar</t> <t>och kasta dem i elden.</t>


text:
<pb/>Folk från många länder ska gå förbi denna stad och säga till varandra: ’Varför gjorde HERREN så mot denna stora stad?’


text:
Och svaret kommer att bli: ’Därför att de övergav HERREN, sin Guds förbund och tillbad och tjänade andra gudar.’ ”


text:
<pb/><t>Gråt inte över den döde,</t> <t>sörj honom inte.</t> <t>Gråt i stället över den som vandrar bort,</t> <t>för han ska aldrig mer återvända</t> <t>och se det land där han föddes.</t>


text:
<pb/>För så säger HERREN om Shallum, Josias son, Juda kung, som efterträdde sin far Josia och blev bortförd från denna plats: ”Han ska aldrig mer återvända hit.


text:
<pb/><t>”Ve den som bygger sitt hus</t> <t>med orättfärdighet</t> <t>och sina övre salar med orätt,</t> <t>som låter sin nästa arbeta för ingenting</t> <t>och inte ger honom någon lön,</t>


text:
<t>den som säger:</t> <t>’Jag ska bygga mig ett stort palats</t> <t>med rymliga övre salar</t> <t>och göra många fönster,</t> <t>klä det med cederpanel</t> <t>och måla det rött.’ <pb/></t>


text:
<t>Är det att vara kung,</t> <t>att stoltsera med cederträ?</t> <t>Tänk på din far: han åt och drack</t> <t>och gjorde det som var rätt och rättfärdigt,</t> <t>och allt gick honom väl.</t>


text:
<t>Han värnade om den fattige och skaffade rätt åt den behövande,</t> <t>och det gick väl för honom.</t> <t>Är inte detta att känna mig?</t> <t>säger HERREN.</t>


text:
<t>Men dina ögon och tankar</t> <t>är bara inriktade på oärlig vinning</t> <t>och att utgjuta oskyldigt blod,</t> <t>och på förtryck och våld.”</t>


text:
<pb/>Därför säger HERREN så om kung Jojakim, Josias son, Juda kung: <pb/><t>”Ingen ska hålla dödsklagan över honom:</t> <t>’Min broder, min syster!’</t> <t>Ingen ska hålla dödsklagan över honom:</t> <t>’Min herre, all hans prakt!’</t>


text:
<t>Han kommer att begravas som en åsna,</t> <t>släpas ut och kastas utanför Jerusalems portar.” <pb/></t>


text:
<t>”Gå upp på Libanon och ropa,</t> <t>höj din röst i Bashan!</t> <t>Ropa högt från Avarim,</t> <t>för alla dina älskare är krossade.</t>


text:
<t>När du levde i fred talade jag till dig,</t> <t>men du svarade: ’Jag vill inte lyssna.’</t> <t>Sådan var du sedan din ungdom,</t> <t>du har aldrig velat lyssna på mig.</t>


text:
<t>Alla dina herdar</t> <t>ska föras bort av vinden.</t> <t>Dina älskare</t> <t>ska föras bort i exil.</t> <t>Du ska få stå där i skam och förödmjukelse</t> <t>för all din ondskas skull.</t>


text:
<t>Du som bor på ’Libanon’<f>[39]</f></t> <t>och har ditt näste bland cedrarna,</t> <t>hur ska du inte jämra dig,</t> <t>när värkarna kommer över dig,</t> <t>som en kvinna när hon ska föda.</t>


text:
<pb/>Så sant jag lever, säger HERREN, även om du Konja, son till kung Jojakim av Juda, var sigillringen på min högra hand, skulle jag slita av den.


text:
Jag ska överlämna dig till dem som är ute efter ditt liv, till dem som du är så rädd för, nämligen Nebukadnessar, kungen av Babylonien, och kaldéerna.


text:
Dig själv och din mor, som födde dig, ska jag slunga iväg till ett annat land, där ni inte är födda, och där ska ni dö.


text:
<pb/>Är då denne Konja ett värdelöst, krossat kärl, en kruka som ingen vill ha? Varför kastas han och hans barn bort till ett land som är okänt för dem?


text:
Så säger HERREN: ”Registrera denne man som barnlös, som en man som inte lyckades med något under sin livstid. För inget av hans barn ska lyckas uppnå att sitta på Davids tron och regera i Juda.”


text:
Därför säger HERREN, Israels Gud, om de herdar som vallar mitt folk: ”Ni har skingrat mina får, drivit bort dem och inte tagit hand om dem. Nu ska jag ta hand om er för allt ont ni gjort! säger HERREN.


text:
Jag ska själv samla det som finns kvar av min hjord från alla de länder dit jag drivit bort dem och leda dem tillbaka till deras betesmarker, där de ska bli fruktsamma och föröka sig.


text:
Jag ska utse åt dem herdar, som ska valla dem. De ska aldrig mer behöva vara rädda eller ängslas, och ingen av dem ska saknas, säger HERREN.


text:
<pb/><t>Den tid kommer, säger HERREN,</t> <t>när jag ska låta ett rättfärdigt skott</t> <t>växa upp åt David.</t> <t>Han ska bli en kung</t> <t>som regerar med vishet</t> <t>och utövar rättvisa och rättfärdighet i landet.</t>


text:
<t>Under hans tid ska Juda bli räddad</t> <t>och Israel bo i trygghet.</t> <t>Han ska kallas ’HERREN vår rättfärdighet.’</t>


text:
<pb/>Det ska komma en tid, säger HERREN, då man inte längre ska säga: ’Så sant HERREN lever, han som förde israeliterna ut ur Egyptens land,’


text:
utan: ’Så sant HERREN lever, han som ledde israeliternas efterkommande ut ur landet i norr och från alla länder dit han hade fördrivit dem, för att de skulle få bosätta sig i sitt eget land.’ ”


text:
<pb/>Om profeterna: <pb/><t>Mitt hjärta vill brista inom mig,</t> <t>min kropp darrar.</t> <t>Jag är som en drucken,</t> <t>som en man berusad av vin,</t> <t>för HERRENS och hans heliga ords skull.</t>


text:
<t>Landet är fullt av äktenskapsbrytare,</t> <t>för deras skull ligger landet i sorg</t> <t>och betesmarkerna är uttorkade.</t> <t>Deras strävan är ondska</t> <t>och deras styrka det som är orätt. <pb/></t>


text:
<t>”Både profeter och präster är gudlösa.</t> <t>Till och med inne i mitt tempel</t> <t>finner jag deras ondska, säger HERREN.</t>


text:
<t>Därför kommer deras väg att vara hal,</t> <t>som en stig i mörkret.</t> <t>De ska drivas bort,</t> <t>de ska snubbla och falla.</t> <t>Jag ska låta olycka komma över dem</t> <t>det år deras straff kommer, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Hos profeterna i Samaria</t> <t>såg jag något anstötligt:</t> <t>de profeterade i Baals namn</t> <t>och förledde mitt folk Israel.</t>


text:
<t>Men hos Jerusalems profeter</t> <t>har jag sett något fruktansvärt:</t> <t>De begår äktenskapsbrott</t> <t>och lever i lögn.</t> <t>De stöder dem som gör det onda,</t> <t>så att ingen vänder om från sin ondska.</t> <t>För mig har de blivit som Sodom,</t> <t>de som bor där är som Gomorra.”</t>


text:
<pb/>Därför säger härskarornas HERRE om profeterna: <pb/><t>”Jag ska ge dem malört att äta</t> <t>och förgiftat vatten att dricka.</t> <t>För från Jerusalems profeter</t> <t>har gudlösheten spridit sig</t> <t>ut över hela landet.”</t>


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Lyssna inte på vad profeterna talar,</t> <t>när de profeterar för er</t> <t>och inger er falskt hopp.</t> <t>De hittar på egna syner</t> <t>och talar inte det som kommer från HERREN.</t>


text:
<t>De säger alltid till dem som föraktar mig:</t> <t>’HERREN har sagt: Allt ska gå väl för er,’</t> <t>och till dem som envist lever som de själva vill:</t> <t>’Inget ont ska komma över er.’</t>


text:
<t>Men vem har varit med vid HERRENS rådslag</t> <t>och sett eller hört hans ord? Vem har lyssnat och lytt hans ord?</t>


text:
<t>Se, HERRENS vrede bryter ut som en stormvind,</t> <t>ja, som en virvelstorm.</t> <t>Över de gudlösa virvlar den ner.</t>


text:
<t>HERRENS vrede upphör inte</t> <t>förrän han fullbordat sina planer.</t> <t>I kommande dagar ska ni förstå det.</t>


text:
<t>Jag har inte sänt dessa profeter,</t> <t>och ändå rusar de iväg.</t> <t>Jag har inte talat till dem,</t> <t>och ändå profeterar de.</t>


text:
<t>Om de hade stått i mitt rådslag</t> <t>skulle de förkunna mina ord för mitt folk</t> <t>för att vända dem från deras onda väg</t> <t>och från deras onda gärningar. <pb/></t>


text:
<t>Kan någon gömma sig så bra,</t> <t>att inte jag kan hitta honom? säger HERREN.</t> <t>Är jag inte den som uppfyller både himlen och jorden? säger HERREN.</t>


text:
<pb/>Jag har hört vad profeterna säger, de som profeterar lögn i mitt namn. De säger: ’Jag har haft en dröm, jag har haft en dröm.’


text:
Genom att berätta om sina drömmar för varandra försöker de få mitt folk att glömma mig på samma sätt som deras förfäder glömde mig för Baal.


text:
Den profet som har haft en dröm berättar om sin dröm, och den som tagit emot mitt ord förkunnar verkligen mitt ord. Det är skillnad på halm och säd, säger HERREN.


text:
<pb/>Därför står jag emot dessa profeter, säger HERREN, de som säger sig tala mina ord men som sprider lögner.


text:
Jag står emot profeterna som profeterar falska drömmar, säger HERREN. De berättar dem och förleder mitt folk med sina lögner och sägner. Jag har inte sänt dem eller gett dem något uppdrag, och de är till ingen nytta för detta folk, säger HERREN.


text:
<pb/>När detta folk eller en profet eller präst frågar dig: ’Vilka tunga ord bär du fram från HERREN?<f>[41]</f>’ ska du svara dem: ’Vad för tunga ord?’ Jag ska visa bort er, säger HERREN.


text:
Och om en profet eller en präst eller någon bland folket säger ’HERRENS tunga ord,’ kommer jag att straffa honom och hans familj.


text:
Men ’HERRENS tunga ord’ ska ni inte mer nämna. För om hans ord blir ’tunga’ för någon människa, så förvanskar ni orden från den levande Guden, härskarornas HERRE, vår Gud.


text:
Men om ni säger ’HERRENS tunga ord’, så säger HERREN: Ni använder detta ord, ’HERRENS tunga ord’, trots att jag har sänt bud till er och meddelat att ni inte ska säga ’HERRENS tunga ord’.


text:
Därför förkastar jag er nu som en tung börda bort från min närhet, både er och den stad som jag gav er och era förfäder.


text:
<pb/>HERREN lät mig se den här synen: Två korgar med fikon stod framför HERRENS tempel. Detta var efter att Nebukadnessar, kungen av Babylonien, hade tagit Jojakims son Jekonja, kungen av Juda, till fånga och fört bort honom, tillsammans med furstarna i Juda, hantverkarna och smederna, från Jerusalem till Babylonien.


text:
I den ena korgen fanns det mycket goda fikon från årets första skörd. I den andra fanns mycket dåliga fikon, alltför dåliga att äta.


text:
<pb/>Då frågade HERREN: ”Vad ser du, Jeremia?” Jag svarade: ”Fikon. De goda fikonen är mycket goda, men de dåliga är mycket dåliga, alltför dåliga att äta.”


text:
”Så säger HERREN, Israels Gud: ’Så som jag ser på dessa goda fikon, ser jag med välvilja på dem som förts bort från Juda, dem som jag skickat härifrån till kaldéerna.


text:
Jag ska välvilligt vaka över dem och leda dem tillbaka till detta land. Jag ska bygga upp dem, inte bryta ner dem, plantera dem och inte dra upp dem igen.


text:
Jag ska ge dem en insikt om att jag är HERREN. De ska vara mitt folk och jag ska vara deras Gud, för de ska helhjärtat återvända till mig.


text:
<pb/>Men som de dåliga fikonen som är alltför dåliga att äta, säger HERREN, så ska jag behandla Sidkia, kungen i Juda, och hans furstar och de överlevande från Jerusalem, de som är kvar här i landet och de som bor i Egypten.


text:
Jag ska göra dem till en skräckbild för alla riken på jorden, till en skam och ett ordspråk, till nidvisa och förbannelse på alla platser dit jag förvisar dem.


text:
Jag ska låta dem drabbas av svärd, hungersnöd och sjukdomar, tills de är utrotade från landet som jag gav dem och deras förfäder.’ ”


text:
<pb/>Det här ordet om hela folket i Juda kom till Jeremia under Jojakims, Josias sons, fjärde regeringsår som var Nebukadnessars, den babyloniske kungens, första regeringsår.


text:
Sedan Josias, Amons sons, trettonde regeringsår och fram till idag, under tjugotre år, har HERRENS ord kommit till mig. Jag har gång på gång talat till er, men ni har inte lyssnat.


text:
Gång på gång har HERREN under årens lopp sänt er sina profeter, men ni har vägrat att lyssna till dem


text:
när de sagt: ”Vänd om, var och en från sin onda väg och från allt ont ni gör. Då får ni bo kvar i landet, som HERREN för alltid har gett er och era förfäder.


text:
Följ inte andra gudar, tjäna och tillbe dem inte. Provocera inte min vrede med det ni själva har gjort! Då låter jag ingen olycka drabba er.”


text:
<pb/>”Men ni har inte velat lyssna på mig, säger HERREN. Ni har provocerat min vrede med det ni själva har gjort, till er egen olycka.”


text:
ska jag samla alla stammar från norr, säger HERREN, och min tjänare Nebukadnessar, kungen av Babylonien. Jag ska låta dem välla in över detta land och dess invånare och över alla de andra folken runt omkring. Och jag ska utsätta dem för förintelse, låta dem bli till åtlöje och krossas för alltid.


text:
Jag ska göra slut på glada röster och jubelrop, rop för brudgum och brud, kvarnens ljud och lampans ljus.


text:
<pb/>När de sjuttio åren har gått, ska jag straffa kungen av Babylonien och hans folk för deras synd, säger HERREN. Jag ska också göra kaldéernas land till en ödemark för alltid.


text:
Jag ska låta allt jag talat mot detta land gå i uppfyllelse, allt som står skrivet i den här boken, som Jeremia har profeterat mot folken.


text:
Också de ska få tjäna många folk och stora kungar, och jag ska vedergälla dem efter deras gärningar, för allt vad de gjort.”


text:
<pb/>För så sa HERREN, Israels Gud, till mig: ”Ta denna vinbägare med vredesvin ur min hand, och låt alla folk jag sänder dig till dricka ur den.


text:
Jerusalem och städerna i Juda, dess kungar och furstar, för att ödelägga dem, göra dem till förskräckelse, hån och förbannelse, så som de är i dag,


text:
alla främmande folk, alla kungarna i Us och alla kungarna i filistéernas land, i Ashkelon, Gaza, Ekron och vad som fanns kvar av Ashdod,


text:
samt alla kungarna i norr, både nära och fjärran ifrån varandra, alla kungariken i världen, över hela jorden. Kungen Sheshak<f>[43]</f> ska sedan dricka efter dem.


text:
<pb/>”Du ska säga till dem: ’Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Drick tills ni är druckna och spyr och faller omkull så att ni inte kan resa er mer på grund av det svärd jag sänder bland er.’


text:
Och om de vägrar att ta emot bägaren ur din hand och dricka, ska du säga: Så säger härskarornas HERRE: ’Ni måste dricka!


text:
Se, den stad som är uppkallad efter mitt namn ska jag låta vara den första att drabbas av olyckan. Skulle då ni få gå fria från straffet? Nej, ni ska inte komma undan straffet. Jag ska kalla fram ett svärd mot alla som bor på jorden, säger härskarornas HERRE.’


text:
<pb/>Du ska profetera allt det här mot dem och säga till dem: <pb/><t>’HERREN ryter från höjden,</t> <t>från sin heliga boning dundrar han.</t> <t>Han ryter högt över sina marker,</t> <t>hans rop är som vintramparens rop</t> <t>över alla som bor på jorden.</t>


text:
<t>Larmet hörs till jordens ände,</t> <t>för HERREN går till rätta med folken,</t> <t>han dömer hela mänskligheten.</t> <t>Han ska överlämna de gudlösa åt svärdet, säger HERREN.’ ”</t>


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Se, olyckan går ut</t> <t>från folk till folk,</t> <t>en väldig storm far upp</t> <t>från de yttersta hörnen av jorden.”</t>


text:
<pb/>På den dagen ska de som HERREN dödat fylla jorden från den ena ändan till den andra. Ingen ska sörja dem eller samla upp dem eller begrava dem, utan de ska bli till gödsel på marken.


text:
<pb/><t>Gråt, ni herdar, och klaga.</t> <t>Kräla på marken, ni hjordens ledare.</t> <t>Tiden är inne för er att slaktas,</t> <t>och ni ska krossas till skärvor som utsökta lerkärl<f>[44]</f>.</t>


text:
<t>Det ska inte finnas någon plats för herdar att fly till,</t> <t>ingen räddning för hjordens ledare.</t>


text:
<t>Hör hur herdarna ropar,</t> <t>hjordens ledare klagar!</t> <t>HERREN ödelägger deras betesmarker.</t>


text:
<t>Han lämnar sin håla likt ett lejon.</t> <t>Deras land ligger öde,</t> <t>härjat av förtryckarens svärd<f>[45]</f>,</t> <t>av hans flammande vrede.</t>


text:
”Så säger HERREN: Ställ dig på förgården till HERRENS hus och tala till alla från Juda städer, dem som kommit för att tillbe i HERRENS hus. Tala till dem allt jag befaller dig att tala och utelämna inte ett ord.


text:
Det kan hända att de lyssnar och vänder om var och en från sin onda väg. Då ska jag ångra det onda som jag tänkt sända över dem för deras onda gärningars skull.


text:
och om ni inte lyssnar till mina tjänare profeterna som jag gång på gång har sänt till er, fastän ni inte har lyssnat,


text:
då ska jag göra med detta hus som med Shilo och göra denna stad till en förbannelse bland alla jordens folk.’ ”


text:
När Jeremia hade avslutat sitt tal och sagt allt HERREN hade befallt honom att säga till folket, grep prästerna, profeterna och allt folket honom och sa: ”Du ska dö!


text:
Hur kan du profetera i HERRENS namn att det ska gå för detta hus som det gick för Shilo och att denna stad ska bli ödelagd, så att ingen kan bo här?” Allt folket samlades kring Jeremia i HERRENS hus.


text:
<pb/>När furstarna i Juda hörde vad som pågick, gick de från kungapalatset bort till HERRENS hus och tog plats vid HERRENS nya port.


text:
Prästerna och profeterna sa då till furstarna och till allt folket: ”Denne man ska dömas till döden! Ni har ju med era egna öron hört honom profetera mot den här staden.”


text:
<pb/>Jeremia svarade då alla furstarna och allt folket: ”Det var HERREN som sände mig för att profetera mot detta tempel och mot den här staden allt det ni har hört.


text:
Ändra nu era levnadssätt och gärningar och lyssna till HERREN, er Gud, så ska HERREN ångra det onda som han uttalat mot er.


text:
Men det ska ni veta att om ni dödar mig drar ni oskyldigt blod över er, över denna stad och dem som bor här. För HERREN har faktiskt sänt mig till er för att tala allt detta.”


text:
<pb/>Då sa furstarna och allt folket till prästerna och profeterna: ”Denne man förtjänar inte att dömas till döden, för han har talat till oss i HERRENS, vår Guds, namn.”


text:
<pb/>”Mika från Moreshet profeterade medan Hiskia var kung i Juda och sa då till folket: ’Så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>Sion ska plöjas upp som en åker,</t> <t>Jerusalem förvandlas till en stenhög</t> <t>och tempelberget till en skogbevuxen höjd.’</t>


text:
<pb/>Men dödade kung Hiskia av Juda och Judas folk honom? Fruktade inte och vädjade inte Hiskia till HERREN, så att HERREN ångrade sig och inte gjorde det onda han hade uttalat mot dem? Och nu håller vi själva på med att dra något mycket ont över oss!”


text:
<pb/>Där fanns också en annan man, Shemajas son Uria från Kirjat-Jearim, som profeterade i HERRENS namn mot denna stad och detta land, precis som Jeremia gjorde.


text:
Men när kung Jojakim och alla hans officerare och furstar hörde vad han sa, försökte kungen döda honom. Men Uria fick höra det och blev rädd och flydde till Egypten.


text:
De hämtade Uria från Egypten och förde honom till kung Jojakim, som lät döda honom med svärd och kasta hans kropp på den allmänna begravningsplatsen.


text:
<pb/>Men Achikam, Shafans son, stod på Jeremias sida så att han inte utlämnades till folket för att dödas.


text:
Skicka sedan bud till kungarna i Edom, Moab, Ammon, Tyros och Sidon med deras budbärare som kommer till Jerusalem till Sidkia, kungen av Juda.


text:
Befall dem att säga till sina herrar: ’Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Så ska ni säga till era herrar:


text:
”Det är jag som genom min stora makt och med min utsträckta arm har gjort jorden och människorna och djuren på den, och den ger jag till vem jag vill.


text:
Nu har jag gett alla dessa länder till min tjänare kung Nebukadnessar av Babylonien. Jag har också gett markens djur till honom, till hans tjänst.


text:
Alla folk ska tjäna honom och hans son och sonson, tills den tid kommer då många folk och stora kungar ska lägga honom under sig.


text:
<pb/>Det folk eller det rike som inte vill tjäna Nebukadnessar, kungen av Babylonien, och inte vill böja sin nacke under den babyloniske kungens ok, det folket ska jag straffa med svärd, hungersnöd och pest, säger HERREN, tills jag har förgjort det genom hans hand.


text:
Lyssna inte till era profeter, spåmän, drömmare, medier och magiker, som säger att ni inte ska komma att tjäna kungen av Babylonien.


text:
Det är lögn som de profeterar för er, och ni ska föras långt bort från ert land. Jag ska fördriva er, och ni ska gå under.


text:
Men det folk som böjer sin nacke under den babyloniske kungens ok och tjänar honom ska jag låta bo kvar i ro på sin egen mark, säger HERREN, och bruka den och leva där.” ’ ”


text:
<pb/>Till Sidkia, kungen i Juda, talade jag på samma sätt: ”Böj er nacke under den babyloniske kungens ok, tjäna honom och hans folk, så får ni leva.


text:
Varför skulle du och ditt folk vilja dö genom svärd, hungersnöd och pest, så som HERREN har sagt att det ska gå för det folk som inte vill tjäna den babyloniske kungen?


text:
Lyssna inte till de profeter som säger att ni inte ska tjäna kungen av Babylonien, för de profeterar lögn för er.


text:
’Jag har inte sänt dem, säger HERREN. De profeterar lögn i mitt namn. Därför måste jag fördriva er, och ni ska gå under, både ni och dessa profeter som profeterar för er.’ ”


text:
<pb/>Jag talade till prästerna och allt folket: ”Så säger HERREN: Lyssna inte till era profeter när de profeterar för er och säger: ’Föremålen från HERRENS hus ska snart återlämnas från Babylon.’ Det som de profeterar för er är lögn.


text:
Hör inte på dem! Tjäna kungen av Babylonien, så får ni leva. Varför skulle denna stad behöva läggas i ruiner?


text:
Om de verkligen är HERRENS profeter och har HERRENS ord, låt dem då be till härskarornas HERRE, så att de föremål som ännu finns kvar i HERRENS hus och i judakungens palats och i Jerusalem inte förs bort till Babylon.


text:
För så säger härskarornas HERRE om pelarna, havet, ställningarna och alla de andra tillbehören som är kvar i staden,


text:
dem som den babyloniske kungen Nebukadnessar inte tog när han förde bort Jekonja, Jojakims son, kungen av Juda, från Jerusalem till Babylon tillsammans med alla de förnämsta i Juda och Jerusalem,


text:
så säger härskarornas HERRE, Israels Gud, om de föremål som ännu finns kvar i HERRENS hus och judakungens palats och i Jerusalem:


text:
’De ska föras till Babylon och bli kvar där tills jag tar mig an dem igen, säger HERREN. Jag ska sedan föra dem tillbaka hit till denna plats.’ ”


text:
<pb/>Samma år, i det fjärde årets femte månad, när Sidkia hade blivit kung över Juda, talade profeten Hananja, Assurs son, som var från Givon, till mig i HERRENS hus inför prästerna och hela folket. Han sa:


text:
Inom två år ska jag föra tillbaka hit alla de föremål från HERRENS hus som Nebukadnessar, kungen av Babylonien, tog härifrån och förde till Babylon.


text:
Jag ska föra tillbaka hit Jekonja, Jojakims son, kungen av Juda, och alla de övriga som förts bort från Juda till Babylonien, säger HERREN. Jag ska bryta sönder den babyloniske kungens ok.’ ”


text:
Profeten Jeremia sa: ”Amen. Må HERREN göra så! Må HERREN låta det gå i uppfyllelse som du har profeterat och föra tillbaka hit alla föremål från HERRENS hus och alla de bortförda från Babylonien.


text:
Gamla tiders profeter som var före mig och dig profeterade krig, olycka och pest för många länder och stora riken.


text:
En profet som profeterar fred och framgång vet man vara sänd av HERREN först när hans ord går i uppfyllelse.”


text:
Hananja sa inför allt folket: ”Så säger HERREN: ’Så här ska jag inom två år bryta Nebukadnessars, den babyloniske kungens, ok från alla folks nacke.’ ” Då gick profeten Jeremia sin väg.


text:
<pb/>Efter att profeten Hananja hade brutit oket från profeten Jeremias nacke kom HERRENS ord till Jeremia:


text:
”Gå och säg till Hananja: ’Så säger HERREN: Du har brutit sönder ett ok av trä, men i stället har du gjort ett ok av järn.


text:
För så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Jag lägger ett ok av järn på alla dessa folks nacke, så att de får tjäna Nebukadnessar, kungen av Babylonien. De ska få tjäna honom. Till och med markens djur ger jag åt honom.’ ”


text:
<pb/>Sedan sa profeten Jeremia till profeten Hananja: ”Lyssna nu, Hananja! HERREN har inte sänt dig, och du har fått det här folket att tro på lögner.


text:
Därför säger HERREN så: ’Jag ska ta bort dig från jordens yta. I år måste du dö, eftersom du har predikat avfall från HERREN.’ ”


text:
<pb/>Det här är vad profeten Jeremia skrev i ett brev som han sände från Jerusalem till de äldste som ännu levde kvar i exilen, prästerna, profeterna och till allt folket, dem som Nebukadnessar hade fört bort från Jerusalem till Babylonien.


text:
Det var efter att kung Jekonja och drottningmodern, hovmännen, furstarna i Juda och Jerusalem, hantverkarna och smederna hade lämnat Jerusalem.


text:
Han skickade brevet med Elasa, Shafans son, och Gemarja, Hilkias son, när Sidkia, Juda kung, sände dem till Babylon, till Nebukadnessar, kungen av Babylonien. Så här stod det:


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud, till alla dem i exil som jag låtit föra bort från Jerusalem till Babylonien:


text:
Gift er och föd söner och döttrar. Ta hustrur åt era söner och gift bort era döttrar, så att de föder söner och döttrar. Föröka er där, bli inte färre!


text:
Sträva efter den stadens bästa dit jag har sänt er till exil. Be till HERREN för den, för dess välgång är er välgång.”


text:
För så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ”Låt inte lura er av era profeter som finns bland er eller av era medier. Lyssna inte till drömmar de drömmer,


text:
<pb/>Så säger HERREN: ”Först när sjuttio år har gått för Babylonien ska jag ta mig an er, uppfylla mitt löfte, och föra er tillbaka hit.


text:
Jag vet vilka planer jag har för er, säger HERREN. Det är planer för välgång och inte något ont, för att ge er en framtid och ett hopp.


text:
Jag ska låta er finna mig, säger HERREN, och jag ska föra er tillbaka från er fångenskap, samla er från alla de folk och platser jag fördrivit er till, säger HERREN. Jag ska låta er återvända till den plats jag fört bort er ifrån.”


text:
Så säger HERREN om den kung som nu sitter på Davids tron och om allt folk som bor kvar i denna stad, era landsmän som inte fördes bort till exil med er,


text:
så säger härskarornas HERRE: ”Se, jag sänder svärd, hungersnöd och pest mot dem och låter dem bli som ruttna fikon, så dåliga att de inte kan ätas.


text:
Jag ska förfölja dem med svärd, hungersnöd och pest och göra dem till en förskräckelse för alla riken på jorden, till förbannelse och hån, till förakt och vanära bland alla folk dit jag har fördrivit dem,


text:
därför att de inte lyssnade till mig, säger HERREN, fastän jag gång på gång talade till dem genom mina tjänare profeterna. Men ni har inte velat lyssna, säger HERREN.”


text:
<pb/>Lyssna därför till HERRENS ord, alla ni i exil som jag har sänt från Jerusalem till Babylonien.


text:
Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud, om Achav, Kolajas son, och om Sidkia, Maasejas son, som i mitt namn profeterar lögn för er: ”Se, jag ska överlämna dem till den babyloniske kungen Nebukadnessar, så att han låter dem bli avrättade inför er.


text:
För deras skull ska alla som förts till exil från Juda till Babylonien använda detta som förbannelse och säga: ’Må HERREN låta det gå likadant för dig som för Sidkia och Achav, som kungen av Babylonien lät steka i eld.’


text:
De har nämligen gjort en skamlig gärning i Israel. De har begått äktenskapsbrott med varandras hustrur och ljugit i mitt namn, något som jag aldrig befallt. Jag vet och är vittne till det, säger HERREN.”


text:
Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ”Du har på eget initiativ sänt brev till allt folket i Jerusalem, till prästen Sefanja, Maasejas son, och till alla de andra prästerna och skrivit:


text:
’HERREN har utsett dig till präst efter prästen Jojada, till att ha uppsikt i HERRENS hus över varje galning som framträder som profet och sätta honom i stock och halsjärn.


text:
På grund av det har han kunnat skicka bud till oss här i Babylonien och sagt: Det här blir långvarigt. Bygg hus och bo där. Plantera trädgårdar och ät av deras frukt.’ ”


text:
”Sänd detta bud till alla i exilen: Så säger HERREN om nechelamiten Shemaja: ’Eftersom Shemaja har profeterat för er, fastän jag inte sänt honom, har han fått er att tro på lögn.


text:
Därför säger HERREN detta: Jag ska straffa nechelamiten Shemaja och hans efterkommande. Ingen av dem ska få bo bland detta folk, och han ska inte få se allt det goda jag har i beredskap för mitt folk, säger HERREN, för han har förkunnat uppror mot HERREN.’ ”


text:
Det kommer nämligen en tid, säger HERREN, då jag ska föra tillbaka mitt folk, Israel och Juda, från fångenskapen, säger HERREN. Jag ska föra dem tillbaka till det land som jag gav deras förfäder. De ska ta det i besittning.’ ”


text:
<t>Fråga, se efter:</t> <t>Inte kan väl en man föda barn?</t> <t>Varför ser jag alla män</t> <t>med händerna på magen,</t> <t>som kvinnor i födslovåndor?</t> <t>Varför har alla ansikten</t> <t>blivit dödsbleka?</t>


text:
<t>Vilken förfärlig dag detta ska bli!</t> <t>Den kommer inte att likna någon annan.</t> <t>Det är en bedrövelsens tid som väntar Jakob,</t> <t>men han ska bli räddad ur den. <pb/></t>


text:
<t>Den dagen, säger härskarornas HERRE,</t> <t>ska jag bryta av oken från deras nackar</t> <t>och slita av deras bojor.</t> <t>De ska inte längre behöva arbeta som slavar åt främlingar.</t>


text:
<t>De ska tjäna HERREN, sin Gud,</t> <t>och David, sin kung,</t> <t>som jag ska låta uppstå åt dem. <pb/></t>


text:
<t>Var därför inte rädd, min tjänare Jakob, säger HERREN,</t> <t>var inte skräckslagen, Israel,</t> <t>för jag ska rädda dig från en avlägsen plats,</t> <t>dina efterkommande från landet dit de förvisats.</t> <t>Jakob ska återvända</t> <t>och leva i ro och trygghet.</t> <t>Ingen ska skrämma honom.</t>


text:
<t>För jag är med dig,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>för att rädda dig.</t> <t>Jag ska utplåna alla de folk</t> <t>bland vilka jag har skingrat dig.</t> <t>Men dig ska jag inte utplåna.</t> <t>Jag ska tukta dig, men med rättvisa</t> <t>—  helt ostraffad ska jag inte släppa dig.’</t>


text:
<t>Det finns ingen som tar sig an din sak,</t> <t>ingen läkedom finns för ditt sår,</t> <t>inget helande för dig.</t>


text:
<t>Alla dina älskare har glömt dig</t> <t>och bryr sig inte om dig längre.</t> <t>Jag har slagit dig så som en fiende skulle ha gjort,</t> <t>jag har straffat dig grymt</t> <t>eftersom din skuld är så stor</t> <t>och dina synder så många.</t>


text:
<t>Varför klagar du över din skada</t> <t>och över din obotliga smärta?</t> <t>För att din skuld var så stor</t> <t>och dina synder så många</t> <t>har jag gjort dig detta. <pb/></t>


text:
<t>Men alla som ätit av dig ska själva ätas,</t> <t>och alla dina fiender ska föras bort i fångenskap.</t> <t>De som plundrar dig</t> <t>ska själva bli plundrade,</t> <t>och de som skövlar dig</t> <t>ska bli skövlade.</t>


text:
<t>Jag ska låta dig återfå din hälsa</t> <t>och läka dina sår, säger HERREN,</t> <t>dig som man kallat ”den fördrivna”</t> <t>och ”Sion som ingen bryr sig om”.’</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>’Se, jag ska resa Jakobs tält på nytt</t> <t>och förbarma mig över hans boningar.</t> <t>Staden ska byggas upp på sina ruiner,</t> <t>och palatset ska stå på sin rätta plats.</t>


text:
<t>Därifrån ska höras lovsång</t> <t>och rop av glädje.</t> <t>Jag ska föröka dem,</t> <t>de ska inte bli färre.</t> <t>Jag ska göra dem ärade,</t> <t>de ska inte vara utan betydelse.</t>


text:
<t>Deras barn ska bli som i gångna tider,</t> <t>deras menighet upprättas inför mig,</t> <t>och jag ska straffa alla som förtrycker dem.</t>


text:
<t>Deras ledare ska komma ur deras egna led,</t> <t>deras härskare uppstå mitt ibland dem.</t> <t>Jag ska låta honom nalkas mig</t> <t>och komma mig nära.</t> <t>Vem skulle annars våga komma nära mig? säger HERREN.</t>


text:
<t>Se, en stormvind från HERREN</t> <t>bryter fram i vrede, en virvelstorm.</t> <t>Den drar fram över de ogudaktigas huvuden.</t>


text:
<t>HERRENS brinnande vrede vänder inte</t> <t>förrän han fullbordat sina planer.</t> <t>I kommande dagar ska ni förstå det.</t>


text:
<pb/>”Vid den tiden, säger HERREN, ska jag vara Gud för alla Israels släkter, och de ska vara mitt folk.”


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Det folk som överlever svärdet</t> <t>ska finna nåd i öknen,</t> <t>under vandringen ska Israel få ro.”<f>[46]</f></t>


text:
<pb/>Från fjärran uppenbarade sig HERREN för mig: <pb/><t>”Jag har älskat dig</t> <t>med en evig kärlek.</t> <t>Därför har jag så länge uppehållit dig med min nåd.</t>


text:
<t>Jag ska upprätta dig igen,</t> <t>ja, du ska bli upprättad,</t> <t>du jungfru Israel.</t> <t>Du ska än en gång ta dina tamburiner</t> <t>och gå ut och dansa med de glada.</t>


text:
<t>Än en gång ska du plantera vingårdar</t> <t>på Samariens berg,</t> <t>och de som planterar ska få njuta av frukten.</t>


text:
<t>Den dag ska komma</t> <t>då vakterna på Efraims berg ska ropa:</t> <t>’Kom, låt oss gå upp till Sion,</t> <t>till HERREN, vår Gud.’ ”</t>


text:
<pb/>För så säger HERREN: <pb/><t>”Jubla av glädje över Jakob,</t> <t>höj jubelrop över det främsta bland folken!</t> <t>Lovsjung: ’HERREN har räddat sitt folk,</t> <t>det som finns kvar av Israel.’</t>


text:
<t>Jag ska föra dem från landet i norr</t> <t>och samla dem från jordens yttersta ändar.</t> <t>Bland dem finns blinda och lama,</t> <t>gravida kvinnor och kvinnor i barnsnöd.</t> <t>I en stor skara ska de återvända hit.</t>


text:
<t>Gråtande ska de komma,</t> <t>och under deras böner ska jag leda dem.<f>[47]</f></t> <t>På en jämn väg, där de inte ska stappla,</t> <t>ska jag leda dem till strömmande vatten.</t> <t>För jag är Israels far</t> <t>och Efraim är min förstfödde son. <pb/></t>


text:
<t>Hör HERRENS ord, ni folk,</t> <t>förkunna det i fjärran kustländer:</t> <t>’Han som skingrade Israel</t> <t>ska samla det</t> <t>och vaka över det</t> <t>som en herde över sin hjord.’</t>


text:
<t>De ska komma och jubla på Sions höjd,</t> <t>och de ska stråla av lycka över allt vad HERREN ger,</t> <t>över säd, vin och olja,</t> <t>över lamm och boskapshjordar.</t> <t>De ska vara som en grönskande trädgård,</t> <t>och de ska inte behöva sörja mer.</t>


text:
<t>Flickor ska dansa och glädjas,</t> <t>tillsammans med ynglingar och de gamla.</t> <t>Jag ska förvandla deras sorg till glädje,</t> <t>ge dem tröst och glädje efter sorgen.</t>


text:
<t>Jag ska mätta prästerna rikligt</t> <t>och tillfredsställa mitt folk med det goda jag ger, säger HERREN.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Ett rop hörs i Rama,</t> <t>klagan och bitter gråt.</t> <t>Rakel gråter över sina barn</t> <t>och låter sig inte tröstas,</t> <t>för hennes barn finns inte mer.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Gråt inte längre,</t> <t>fäll inga fler tårar,</t> <t>för du ska få lön för din möda, säger HERREN.</t> <t>De ska återvända från sitt fiendeland.</t>


text:
<t>Det finns hopp för din framtid, säger HERREN.</t> <t>Dina barn ska återvända till sitt eget land. <pb/></t>


text:
<t>Jag har hört Efraims klagan:</t> <t>’Du har tuktat mig,</t> <t>jag har blivit tuktad</t> <t>som en otämjd kalv.</t> <t>För mig tillbaka,</t> <t>så kommer jag tillbaka,</t> <t>för du är HERREN, min Gud.</t>


text:
<t>Jag vände mig bort</t> <t>men ångrade mig.</t> <t>Jag kom till besinning</t> <t>och slår nu mina lår i sorg.<f>[48]</f></t> <t>Jag skäms och är förödmjukad</t> <t>över min ungdoms synder.’</t>


text:
<t>Är inte Efraim min älskade son,</t> <t>mitt käraste barn?</t> <t>Trots att jag ofta går till rätta med honom</t> <t>tänker jag ständigt på honom.</t> <t>Mitt hjärta ömmar för honom,</t> <t>och jag måste förbarma mig över honom, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Sätt upp vägmärken åt dig,</t> <t>ställ upp vägvisare.</t> <t>Rätta dig efter den led du följt,</t> <t>vägen du förut gått.</t> <t>Vänd tillbaka, jungfru Israel,</t> <t>vänd tillbaka till dessa dina städer!</t>


text:
<t>Hur länge ska du vackla hit och dit,</t> <t>du trolösa dotter?</t> <t>HERREN ska skapa något nytt på jorden  —</t> <t>en kvinna ska omsluta<f>[49]</f> en man.”</t>


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ”Ännu en gång ska detta ord uttalas i Juda land och dess städer, när jag låter dem återvända från sin exil: ’HERREN välsigne dig, du rättfärdighetens boning, du heliga berg!’


text:
<pb/>”Den tid ska komma, säger HERREN, när jag ska beså hela Israel och hela Juda med säd av både människor och djur.


text:
Liksom jag har vakat över dem för att rycka upp, riva ner, förgöra och fördärva, ska jag nu vaka över dem för att bygga upp och plantera, säger HERREN.


text:
På den tiden ska man inte längre säga: <pb/><t>’Fäderna har ätit sura druvor</t> <t>och därför har barnen fått ömma tänder.’</t>


text:
<pb/><t>Det ska komma en tid, säger HERREN,</t> <t>då jag ingår ett nytt förbund med Israels och Juda folk,</t>


text:
<t>inte ett sådant förbund som jag ingick med deras förfäder,</t> <t>när jag tog dem vid handen och förde dem ut ur Egypten,</t> <t>det förbund med mig som de bröt,</t> <t>trots att jag var deras herre<f>[50]</f>, säger HERREN.</t>


text:
<t>Nej, detta är det förbund jag ska ingå med Israels folk</t> <t>efter de där dagarna, säger HERREN:</t> <t>Jag ska lägga min lag i deras inre</t> <t>och skriva den i deras hjärtan.</t> <t>Jag ska vara deras Gud,</t> <t>och de ska vara mitt folk.</t>


text:
<t>Då ska de inte längre behöva undervisa varandra och säga:</t> <t>’Lär känna HERREN,’ för då ska alla känna mig,</t> <t>från den minste till den störste bland dem, säger HERREN.</t> <t>För jag ska förlåta dem deras ondska,</t> <t>och jag ska aldrig mer komma ihåg deras synder.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN, <pb/><t>han som satt upp solen till att lysa om dagen</t> <t>och månen och stjärnorna att lysa om natten,</t> <t>han som rör upp havet så att dess vågor brusar,</t> <t>han vars namn är härskarornas HERRE:</t>


text:
<t>”Om dessa förordningar inte längre består inför mig,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>först då ska Israels ätt upphöra</t> <t>att för alltid vara ett folk inför mig.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Om himlarna där ovan kan mätas,</t> <t>om jordens grundvalar där nere kan utforskas,</t> <t>först då ska jag förkasta Israels ätt</t> <t>för allt de har gjort, säger HERREN.</t>


text:
<pb/>Den tid ska komma, säger HERREN, när staden ska bli uppbyggd för HERREN, från Hananeltornet till Hörnporten.


text:
Och hela dalen med liken och askan, alla fälten ända ner till Kidrondalen och till hörnet vid Hästporten i öster ska vara helgade åt HERREN. Staden ska aldrig mer utplånas eller raseras.”


text:
<pb/>Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN under den judiske kungen Sidkias tionde regeringsår, vilket var Nebukadnessars artonde regeringsår.


text:
Då belägrade den babyloniske kungens armé Jerusalem, och profeten Jeremia hölls fängslad på vaktgården i judakungens palats.


text:
Sidkia, kungen i Juda, hade stängt in honom där och sagt: ”Hur kan du profetera och säga: ’Så säger HERREN: Se, jag ska överlämna denna stad åt den babyloniske kungen, och han ska inta den.


text:
Och Sidkia, kungen i Juda, ska inte undkomma kaldéerna utan överlämnas åt den babyloniske kungen, så att han måste tala med honom ansikte mot ansikte, öga mot öga.


text:
Han ska föra Sidkia till Babylon, och där ska han stanna tills jag tar itu med honom, säger HERREN. Om ni strider mot kaldéerna kommer ni inte att ha någon framgång.’ ”


text:
Hanamel, din farbror Shallums son, kommer snart till dig och säger: ’Köp min åker i Anatot, för du har som närmaste släkting rätten att lösa in den och köpa den.’


text:
<pb/>Hanamel, min kusin, kom då till mig på vaktgården, så som HERREN hade sagt, och sa till mig: ’Köp min åker i Anatot i Benjamins land, för du har äganderätt och får lösa in den. Så köp den!’ <pb/>Då insåg jag att det var HERRENS ord.


text:
Jag köpte alltså åkern av min kusin Hanamel i Anatot och vägde upp betalningen åt honom, sjutton siklar<f>[51]</f> silver.


text:
och gav det till Baruk, son till Neria och sonson till Machseja, i närvaro av min kusin Hanamel och vittnena som undertecknat köpebrevet samt alla judar som satt på vaktgården.


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ’Ta de här breven, både det förseglade köpebrevet och det öppna, och lägg dem i en lerkruka så att de kan bevaras länge.


text:
För så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Hus, åkrar och vingårdar kommer åter att köpas i detta land.’


text:
<pb/>O, Herre, HERRE! Du har gjort himlarna och jorden genom din väldiga makt och utsträckta arm. Ingenting är för svårt för dig.


text:
Du handlar nådigt mot tusenden men låter straffet för fädernas synd komma över deras barn efter dem, du store och väldige Gud, vars namn är härskarornas HERRE.


text:
Du är stor i råd och mäktig i gärningar. Du vakar över hur alla människor lever och du belönar var och en efter vad hans liv och gärning förtjänar.


text:
Du gjorde tecken och under i Egyptens land och gör så än i dag, både i Israel och över hela mänskligheten. Du har gjort ditt namn ryktbart, och det är det än i dag.


text:
Du ledde ditt folk Israel ut ur Egypten med tecken och under, med mäktig hand och utsträckt arm och genom en stor skräck.


text:
De kom dit och tog det i besittning, men de lydde dig inte och följde inte din lag. De gjorde ingenting av det du befallt dem att göra. Det är därför som du låtit allt detta onda drabba dem.


text:
<pb/>Se hur belägringsvallar har byggts upp mot staden för att den ska kunna intas. Staden ska överlämnas åt de kaldeiska belägrarna, åt svärd, hungersnöd och pest. Det du har sagt har hänt, och det ser du själv.


text:
Och ändå säger du till mig, min Herre, HERRE: ’Köp åkern med silver och låt vittnen bekräfta det’  —  trots att staden kommer att överlämnas åt kaldéerna.”


text:
Därför säger HERREN så: Jag ska överlämna denna stad åt kaldéerna och åt Nebukadnessar, kungen av Babylonien. Han ska inta den.


text:
Kaldéerna som anfaller denna stad ska komma och tända eld på den och bränna ner den med alla de här husen där man tänt rökelseoffer till Baal på taken och hällt ut dryckesoffer åt andra gudar och så provocerat min vrede.


text:
<pb/>Folket i Israel och Juda har alltifrån sin ungdom bara gjort det som är ont i mina ögon. Israeliterna har inte gjort annat än provocerat min vrede med vad de gjort, säger HERREN.


text:
Alltsedan den här staden blev byggd och ända fram till idag har den retat mig och väckt min vrede, och därför måste jag utplåna den ur min åsyn


text:
för allt det onda som folket i Israel och Juda har gjort för att provocera min vrede, de och deras kungar, furstar, präster, profeter, männen i Juda och Jerusalems invånare.


text:
De har vänt mig ryggen, inte ansiktet, och fastän jag upprepade gånger har undervisat dem har de inte velat lyssna eller ta varning.


text:
De har ställt upp sina vidriga avgudar i det tempel som är uppkallat efter mitt namn och så förorenat det.


text:
De har byggt offerplatser till Baal i Ben-Hinnoms dal för att offra sina söner och döttrar till Molok, fastän jag aldrig gett dem någon sådan befallning eller ens kunnat tänka mig att de skulle göra något så avskyvärt. Så har de nu fått Juda att synda.


text:
<pb/>Därför säger nu HERREN, Israels Gud, om denna stad, som ni säger ska överlämnas åt den babyloniske kungen, åt svärd, hungersnöd och pest:


text:
Se, jag ska samla dem från alla de länder dit jag i min vrede, mitt ursinne och raseri har förskingrat dem. Jag ska leda dem tillbaka till denna plats och låta dem bo här i trygghet.


text:
Jag ska ge dem ett och samma sinne och inriktning, så att de alltid fruktar mig, för sitt eget och sina ättlingars bästa.


text:
<pb/>Jag ska sluta ett evigt förbund med dem så att jag aldrig mer vänder mig bort från dem eller avstår från att göra dem gott. Jag ska lägga ner en fruktan för mig i deras hjärtan, så att de aldrig vänder sig bort från mig.


text:
Jag ska glädja mig över dem, över att göra dem gott, och jag ska i trofasthet plantera dem i detta land, av hela mitt hjärta och hela min själ.


text:
<pb/>För så säger HERREN: På samma sätt som jag har låtit allt detta onda komma över detta folk, ska jag låta allt gott komma över dem som jag lovat dem.


text:
Åkrar ska på nytt köpas i detta land, som ni säger vara ödelagt, utan människor och djur, och överlämnat åt kaldéerna.


text:
Åkrar ska köpas för silver, köpebrev ska skrivas, förseglas och bevittnas, både i Benjamins land och i Jerusalems omgivningar, i Juda städer och i städerna i bergsbygden, i Låglandet och i Negev, för jag ska återupprätta dem, säger HERREN.”


text:
<pb/>HERRENS ord kom till Jeremia en andra gång, medan han fortfarande satt inspärrad på vaktgården:


text:
”Så säger HERREN, han som skapade jorden<f>[52]</f>, HERREN, som formade och fastställde den  —   HERREN är hans namn:


text:
’Ropa till mig, så ska jag svara dig och berätta för dig stora och ofattbara ting som du inte känner till.’


text:
För så säger HERREN, Israels Gud, om husen i denna stad och om judakungarnas palats som rivits ner för belägringsvallarnas och svärdets skull,<f>[53]</f>


text:
om dem som har kommit hit för att strida mot kaldéerna: ’De ska fyllas med döda kroppar av de människor som jag dödat i min vrede och förbittring. Jag har dolt mitt ansikte för denna stad för all deras ondskas skull.


text:
<pb/>Se, jag ska ge läkedom och helande, jag ska bota dem och låta dem njuta av fred och trygghet i överflöd.


text:
Jag ska rena dem från all den synd de begått mot mig och förlåta dem alla synder de begått mot mig och genom vilka de gjort uppror mot mig.


text:
Då kommer staden att bli till heder för mig, till glädje, pris och ära inför alla jordens folk, när de får höra allt det goda jag gör för dem. De kommer att förskräckas och darra för allt det goda jag gör och för den välgång jag ger den.’ ”


text:
<pb/>Så säger HERREN: ”Än en gång ska man på denna plats, som ni säger vara ödelagd, utan människor och djur, i städerna i Juda och på Jerusalems gator, som är tomma, utan människor och djur, höras


text:
glada röster, jubelrop och bröllopsglädje, rop från dem som bär fram tackoffer i HERRENS hus och säger: <pb/><t>’Prisa härskarornas HERRE,</t> <t>för HERREN är god,</t> <t>och hans nåd består för evigt.’</t> <pb/>Jag ska återställa landets lycka som det en gång var, säger HERREN.


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ’På denna plats, som nu är öde, utan människor och djur, och i alla dess städer ska än en gång finnas betesmarker där herdar kan låta sina hjordar vila.


text:
I bergsbygdens, i Låglandets och i Negevs städer, i Benjamins land, i trakten runt Jerusalem och i Judas städer ska hjordar åter ströva omkring och herdar räkna in sina får,’ säger HERREN.


text:
<pb/>Det ska komma en tid, säger HERREN, då jag ska uppfylla det goda som jag lovat folket i Israel och Juda.


text:
<pb/><t>På den tiden och den dagen</t> <t>ska jag låta ett rättfärdigt skott växa upp åt David.</t> <t>Han ska göra det som är rätt och rättfärdigt i landet.</t>


text:
<t>På den tiden ska Juda räddas</t> <t>och Jerusalem leva i trygghet.</t> <t>Då ska stadens namn vara</t> <t>’HERREN vår rättfärdighet.’ ”</t>


text:
Det ska heller aldrig saknas levitiska präster som inför mig dagligen offrar brännoffer och bränner matoffer och bär fram slaktoffer.”


text:
”Så säger HERREN: ’Inte förrän ni kan bryta mitt förbund med dagen och natten, så att dag och natt inte längre kommer i sin vanliga ordning,


text:
kan mitt förbund med min tjänare David brytas, så att han inte längre har någon av sina ättlingar som regerar på hans tron, och likadant med de levitiska prästerna, mina tjänare.


text:
Lika oräkneliga som stjärnorna på himlen och som sanden i havet som inte kan mätas ska jag låta min tjänare Davids ättlingar bli, och likaså leviterna som tjänstgör inför mig.’ ”


text:
”Har du inte märkt vad detta folk säger: ’De båda släkter som HERREN utvalde har han förkastat’. De föraktar mitt folk och betraktar det inte längre som en nation.


text:
Så säger HERREN: ’Om jag inte har ingått ett förbund med dag och natt och fastställt en ordning för himmel och jord,


text:
då kan jag förkasta ättlingarna till Jakob och David, min tjänare, så att jag inte utser någon av hans ättlingar till att regera över Abrahams, Isaks och Jakobs efterkommande. Jag ska återupprätta deras lycka och förbarma mig över dem.’ ”


text:
<pb/>Detta ord kom till Jeremia från HERREN, när Nebukadnessar, kungen av Babylonien, anföll Jerusalem och dess lydstäder med hela sin armé och med alla jordens riken som han härskade över och med alla folk:


text:
<pb/>Så säger HERREN, Israels Gud: ”Gå och säg till Sidkia, kungen av Juda: ’Så säger HERREN: Jag ska överlämna den här staden till kungen av Babylonien, och han ska bränna ner den.


text:
Du ska inte kunna komma undan hans grepp. Du ska tas till fånga och överlämnas åt honom. Du ska ställas öga mot öga med den babyloniske kungen, och han ska tala med dig ansikte mot ansikte. Du ska föras bort till Babylon.


text:
<pb/>Men hör HERRENS ord, Sidkia, kung av Juda! Så säger HERREN om dig: Du ska inte bli dödad av svärd.


text:
Du ska få dö i frid. De ska tända eldar till din ära, så som de tände eldar till dina förfäders ära, till kungar som var före dig. De ska hålla dödsklagan över dig: ”Ve, herre!” Detta har jag talat, säger HERREN.’ ”


text:
Då höll den babyloniske kungens armé på med att belägra Jerusalem och de städer i Juda som fanns kvar, Lakish och Aseka, som var de enda befästa städer som stod kvar i Juda.


text:
<pb/>Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN, sedan Sidkia, kungen av Juda, hade ingått ett förbund med allt folket i Jerusalem om en kungörelse för frigivning av slavarna.


text:
Var och en skulle frige sina hebreiska slavar, både kvinnor och män, så att ingen skulle hålla sin judiske landsman som slav.


text:
Alla furstarna och allt folket lydde, de som hade gått med i förbundet med villkoren att var och en skulle frige sina slavar och slavinnor och att ingen längre skulle hållas kvar i slaveri. De lydde alltså och släppte dem fria.


text:
Men efteråt ändrade de sig och tog tillbaka de slavar och slavinnor som de hade frigett och gjorde dem till slavar igen.


text:
”Så säger HERREN, Israels Gud: Jag ingick ett förbund med era förfäder, när jag ledde dem ut ur Egypten, ut ur slaveriet. Jag sa:


text:
’Vart sjunde år ska ni var och en frige de hebreiska landsmän som har sålt sig till er och tjänat er i sex år. Då ska du låta honom gå fri från dig.’ Men era förfäder lyssnade inte på mig och lydde mig inte.


text:
Nu har ni nyligen ändrat er och gjort det som är rätt inför mig, när ni kungjorde frigivning av era landsmän och slöt ett avtal inför mig i det hus som är uppkallat efter mitt namn.


text:
Men nu har ni ändrat er igen och vanhelgat mitt namn. Alla har ni tagit tillbaka de slavar och slavinnor som ni frigivit efter deras önskan, och nu har ni gjort dem till era slavar igen.


text:
<pb/>Därför säger HERREN så: ’Ni har inte lytt mig. Ni har inte släppt era bröder och landsmän. Därför ska jag släppa lös svärd, pest och hungersnöd över er, säger HERREN. Jag ska göra er till en förskräckelse för alla riken på jorden.


text:
Jag ska överlämna de män som brutit mot mitt förbund och inte fullföljt vad som sagts i förbundet som de slöt inför mig, till att behandlas som kalven som de delade mitt itu och gick mellan dess halvor.


text:
Furstarna i Juda och Jerusalem, hovmännen, prästerna och allt folket i landet, som gick mellan kalvens delar,


text:
dem ska jag utlämna åt deras fiender som är ute efter deras liv. Deras kroppar ska bli till mat åt himlens fåglar och markens djur.


text:
Och jag ska överlämna Sidkia, kungen av Juda, och hans furstar åt deras fiender, dem som är ute efter deras liv, åt den babyloniske kungens armé, som nu har dragit bort härifrån.


text:
Jag ska befalla dem, säger HERREN, att vända tillbaka till denna stad. De ska anfalla staden, inta och bränna ner den, och städerna i Juda ska jag ödelägga så att ingen kan bo där.’ ”


text:
<pb/>Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN, när Jojakim, Josias son, var kung över Juda:


text:
”Gå till rekaviterna och tala med dem, ta med dem till HERRENS hus, till ett av de inre rummen och bjud dem på vin att dricka.”


text:
Då tog jag med mig Jaasanja, Jeremias son och Havassinjas sonson, och hans bröder och söner och hela rekaviternas släkt.


text:
Jag förde dem till HERRENS hus, in i det rum som tillhörde sönerna till gudsmannen Hanan, Jigdaljas son, och som låg alldeles intill furstarnas, ovanför det som tillhörde dörrvaktaren Maaseja, Shallums son.


text:
men de svarade: ”Vi dricker inte vin. Vår förfader Jonadav, Rekavs son, befallde oss: ’Ingen av er ska någonsin dricka vin, varken ni eller era barn.


text:
Ni ska varken bygga hus, så säd eller plantera vingårdar och inte heller äga sådana. Ni ska alltid bo i tält, hela ert liv. Då får ni leva länge på den mark där ni lever som främlingar.’


text:
Vi har i allting lytt vad vår far Jonadav, Rekavs son, befallde oss. Varken vi, våra hustrur eller våra söner och döttrar har någonsin druckit vin.


text:
Men när Nebukadnessar, kungen av Babylonien, invaderade landet, sa vi: ’Kom, låt oss flytta till Jerusalem, undan kaldéernas och araméernas arméer.’ Så bosatte vi oss i Jerusalem.”


text:
”Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Gå och säg till männen i Juda och Jerusalems invånare: ’Ska ni inte ta varning och lyda vad jag sagt? säger HERREN.


text:
Den befallning som Jonadav, Rekavs son, gav sina efterkommande att inte dricka vin har de hållit. Än idag dricker de inte vin, för de lyder sin förfaders befallning. Men jag har talat till er gång på gång, och ni har inte lyssnat till mig.


text:
Gång på gång har jag sänt till er alla mina tjänare profeterna för att säga: ”Vänd om var och en från sin onda väg och gör bättring! Följ inte andra gudar för att tjäna dem. Då ska ni få bo på den mark som jag gav er och era förfäder.” Men ni ville varken lyssna till mig eller lyda mig.


text:
Jonadavs, Rekavs sons, efterkommande har följt sin fars befallning, men detta folk har inte lyssnat på mig.’


text:
<pb/>Därför säger härskarornas HERRE, Israels Gud så: ’Se, jag ska låta allt det onda som jag har talat om komma över Juda och alla som bor i Jerusalem. För jag talade till dem, men de lyssnade inte. Jag kallade på dem, men de svarade inte.’ ”


text:
<pb/>Till rekaviterna sa Jeremia: ”Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ’Eftersom ni har lytt er förfader Jonadavs befallning, följt allt vad han befallt och ålagt er,


text:
säger härskarornas HERRE, Israels Gud, så: Jonadav, Rekavs son, ska alltid ha en ättling som gör tjänst inför mig.’ ”


text:
”Ta en bokrulle och skriv ner allt vad jag har talat till dig om Israel, Juda och de andra folken, från den dag jag talade till dig under Josias tid fram till i dag.


text:
När folket i Juda hör om allt det onda jag tänker göra mot dem, kommer de kanske att vända var och en från sin onda väg, och då ska jag förlåta dem deras skuld och synd.”


text:
<pb/>Jeremia kallade då på Baruk, Nerias son, och medan Jeremia dikterade, skrev Baruk ner allt vad HERREN hade talat till honom.


text:
Men gå du dit nästa fastedag och läs upp från bokrullen som du skrev efter min diktamen HERRENS ord för folket som är i HERRENS hus på fastedagen. Läs dem för hela Juda folk som kommer dit från sina städer.


text:
Då kanske de vädjar till HERREN och vänder om var och en från sin onda väg. För stor är den vrede och förbittring som HERREN har uttryckt mot detta folk.”


text:
<pb/>Baruk, Nerias son, gjorde allt som profeten Jeremia hade befallt honom och läste upp HERRENS ord ur bokrullen i HERRENS hus.


text:
I Jojakims, Josias sons, Juda kungs, femte regeringsår, i den nionde månaden var en fasta utlyst inför HERREN för allt folket i Jerusalem och dem som kom från Juda städer.


text:
Baruk läste upp Jeremias ord ur bokrullen för allt folket i HERRENS hus, i Gemarjas, kungens skrivare Shafans sons, rum på den övre förgården, vid ingången till nya porten till HERRENS hus.


text:
<pb/>När Mika, Gemarjas son och Shafans sonson, hörde allt som HERREN hade talat läsas ur bokrullen,


text:
gick han ner till skrivarens rum i kungens palats. Där satt furstarna: sekreteraren Elishama, Delaja, Shemajas son, Elnatan, Akbors son, Gemarja, Shafans son, Sidkia, Hananjas son och alla de övriga furstarna.


text:
<pb/>Alla furstarna sände då Jehudi, Netanjas son, Shelemjas sonson och Kushis sonsons son, till Baruk för att säga: ”Ta med dig bokrullen du läst ur för folket och kom hit.” Baruk, Nerias son, gick då till dem med bokrullen i sin hand.


text:
<pb/>När de hört allt som stod där såg de förskräckta på varandra och sa till Baruk: ”Vi måste rapportera allt detta för kungen.”


text:
Sedan lämnade de bokrullen i skrivaren Elishamas rum och gick till kungen på förgården och berättade allt för honom.


text:
<pb/>Kungen skickade Jehudi att hämta bokrullen. Han hämtade den från sekreteraren Elishamas rum och läste den för kungen och alla furstarna som stod runt honom.


text:
Kungen befann sig i vinterpalatset, då det var den nionde månaden, och en brasa brann i kolpannan framför honom.


text:
När Jehudi hade läst tre eller fyra spalter, skar kungen av dem med en skrivarkniv och kastade dem i elden i kolpannan, tills hela bokrullen var uppbrunnen.


text:
Varken kungen eller hans tjänare som hörde detta läsas upp blev förskräckta eller rev sönder sina kläder.


text:
Elnatan, Delaja och Gemarja vädjade till kungen att inte bränna upp bokrullen, men han lyssnade inte på dem.


text:
<pb/>Sedan gav kungen en befallning till Jerachmeel, kungens son, och Seraja, Asriels son, och Shelemja, Avdeels son, att gripa skrivaren Baruk och profeten Jeremia. Men HERREN hade gömt dem.


text:
<pb/>Efter att kungen bränt bokrullen med allt som Baruk skrivit i den efter Jeremias diktamen, kom HERRENS ord till Jeremia:


text:
”Ta en ny bokrulle och skriv ner allt som stod i den första rullen, den som Jojakim, Juda kung, brände upp.


text:
Säg till Jojakim, Juda kung: ’Så säger HERREN: Du brände upp bokrullen och sa: ”Hur kan du skriva i den att kungen av Babylonien ska komma och fördärva det här landet och utplåna både människor och djur därifrån?”


text:
Därför säger HERREN så beträffande Jojakim, Juda kung: Han ska inte ha någon ättling som sitter på Davids tron. Hans döda kropp ska kastas bort och förtäras av dagens hetta och nattens frost.


text:
Jag ska straffa honom och hans ättlingar och tjänstefolk för deras synd. Jag ska låta allt det onda jag talat om komma över Jerusalems invånare och Juda män, därför att de inte har lyssnat.’ ”


text:
<pb/>Då tog Jeremia en ny bokrulle och gav den till skrivaren Baruk, Nerias son. Denne skrev ner efter Jeremias diktamen allt som hade stått i den bokrulle som Jojakim, Juda kung, brände upp. Mycket mer av samma slag blev också tillagt.


text:
<pb/>Sidkia, Josias son, blev kung i stället för Konja, Jojakims son. Nebukadnessar, kungen av Babylonien, utsåg honom till kung i Juda land.


text:
Men varken han, hans hov eller folket i landet lyssnade till vad HERREN talade genom profeten Jeremia.


text:
<pb/>Ändå skickade kung Sidkia Jukal, Shelemjas son, och prästen Sefanja, Maasejas son, till profeten Jeremia med uppmaningen: ”Be för oss till HERREN, vår Gud!”


text:
Faraos armé hade tågat ut från Egypten, och när kaldéerna som belägrade Jerusalem fick höra rapporten om dem, drog de sig bort från Jerusalem.


text:
”Så säger HERREN, Israels Gud: Svara kungen av Juda, som skickade er för att fråga mig: ’Faraos armé, som var på väg att undsätta er, ska vända tillbaka hem till Egypten.


text:
<pb/>Så säger HERREN: Låt inte lura er att tro att kaldéerna ska ge sig i väg för gott, för det ska de inte.


text:
Även om ni lyckades slå hela den kaldeiska armén som strider mot er, så att det bara blev några sårade män kvar i sina tält, så skulle de resa sig och bränna ner denna stad.”


text:
ville Jeremia lämna Jerusalem för att gå till Benjamins land och ta i anspråk sin egendom bland folket där.<f>[54]</f>


text:
Men när han kom till Benjaminporten blev han gripen av ett vaktbefäl, som hette Jiria och var son till Shelemja och sonson till Hananja. Denne sa: ”Du tänker gå över till kaldéerna!”


text:
<pb/>”Det är inte sant”, svarade Jeremia. ”Jag vill inte gå över till kaldéerna.” Men Jiria ville inte höra på honom, utan grep honom och förde honom till furstarna.


text:
Furstarna blev rasande på Jeremia, piskade honom och satte honom i arrest i sekreteraren Jonatans hus, som hade byggts om till fängelse.


text:
<pb/>Men sedan skickade kung Sidkia bud efter honom och lät föra honom till sitt palats. I enrum frågade han honom om det kommit något budskap från HERREN. ”Ja”, svarade Jeremia. ”Du ska överlämnas åt den babyloniske kungen.”


text:
<pb/>Sedan frågade Jeremia kung Sidkia: ”På vilket sätt har jag syndat mot dig eller mot dina tjänare eller mot detta folk, eftersom ni har satt mig i fängelse?


text:
Var är nu era profeter som profeterade för er att kungen av Babylonien inte skulle anfalla er eller detta land?


text:
Hör mig nu, min herre och min kung! Jag vädjar till dig, skicka inte tillbaka mig till sekreteraren Jonatans hus, för då kommer jag att dö där.”


text:
<pb/>Då befallde kung Sidkia att Jeremia skulle sättas i förvar på vaktgården. Man gav honom en brödkaka från bagarnas gata varje dag, så länge det fanns något bröd kvar i staden. Så blev Jeremia kvar på vaktgården.


text:
<pb/>Shefatja, Mattans son, Gedalja, Pashchurs son, Jukal, Shelemjas son, och Pashchur, Malkias son, hörde Jeremia säga till allt folket:


text:
”Så säger HERREN: ’Den som blir kvar i denna stad ska dö genom svärd, hunger eller pest, men den som överlämnar sig till kaldéerna får behålla sitt liv som byte, han får leva.’


text:
<pb/>Då sa furstarna till kungen: ”Den mannen måste dö. Han gör ju soldaterna som finns kvar i denna stad och allt folket missmodiga, när han talar så till dem. Denne man söker inte folkets väl utan dess fördärv.”


text:
De tog då Jeremia och kastade honom i kungasonen Malkias brunn på vaktgården. De sänkte ner Jeremia med rep. Det fanns inget vatten i brunnen, bara gyttja, som Jeremia sjönk ner i.


text:
<pb/>Nubiern Eved-Melek, en hovman som befann sig i kungapalatset, hörde att Jeremia kastats ner i brunnen. Kungen satt då i Benjaminporten.


text:
”Min herre och kung, dessa män har gjort illa i allt som de gjort mot profeten Jeremia, som de sänkt ner i brunnen. Där kommer han att svälta ihjäl, för det finns inte längre något bröd i staden.”


text:
<pb/>Kungen befallde då nubiern Eved-Melek att ta med sig trettio<f>[56]</f> män och dra upp Jeremia så att han inte skulle dö.


text:
Eved-Melek tog med sig männen till ett förråd under kungapalatsets skattkammare, tog därifrån trasor och utslitna kläder och sänkte ner dem med rep till Jeremia i brunnen.


text:
Nubiern Eved-Melek sa till Jeremia: ”Lägg trasorna och de utslitna kläderna under armarna, mellan dem och repet.” Jeremia gjorde så,


text:
<pb/>Kung Sidkia skickade efter profeten Jeremia och lät hämta honom till sig vid tredje ingången till HERRENS hus. Kungen sa till Jeremia: ”Det är något jag vill fråga dig om. Dölj inget för mig.”


text:
Jeremia svarade Sidkia: ”Om jag säger dig något, kommer du då inte att döda mig? Och om jag ger dig ett råd kommer du inte att lyssna på mig.”


text:
Kung Sidkia svor då i hemlighet en ed till Jeremia och sa: ”Så sant HERREN lever, han som gett oss livet, jag ska inte döda dig eller överlämna dig åt dem som är ute efter ditt liv.”


text:
<pb/>Då sa Jeremia till Sidkia: ”Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ’Om du överlämnar dig åt den babyloniske kungens furstar ska du få leva, och denna stad ska inte brännas ner, utan du och din familj ska få leva.


text:
Men om du inte överlämnar dig åt den babyloniske kungens furstar, ska denna stad ges i kaldéernas händer, och de ska bränna ner den, och du själv ska inte kunna komma undan dem.’ ”


text:
<pb/>Kung Sidkia sa till Jeremia: ”Jag är rädd för dem från Juda som gått över till kaldéerna, att man ska överlämna mig åt dem och de ska misshandla mig.”


text:
Jeremia svarade: ”De kommer inte att överlämna dig. Lyssna nu bara till HERREN, till det jag säger dig. Då ska det gå dig väl och ditt liv kommer att skonas.


text:
Alla kvinnor som finns kvar i Juda kungs palats ska föras ut till den babyloniske kungens furstar. Dessa kvinnor ska säga: <pb/><t>’Dina vänner har förlett dig</t> <t>och fått makt över dig.</t> <t>När dina fötter sjönk i gyttjan</t> <t>vände de dig ryggen.’</t>


text:
<pb/>Alla dina hustrur och barn ska föras ut till kaldéerna, och du ska inte komma undan dem. Du kommer att bli tillfångatagen av kungen av Babylonien, och denna stad kommer att brännas ner.”


text:
<pb/>Då sa Sidkia till Jeremia: ”Låt inte någon få veta om detta samtal, så att du inte riskerar att dö.


text:
Om furstarna får höra att jag har talat med dig, kommer de till dig och säger: ’Tala om för oss vad du sa till kungen! Dölj ingenting för oss, annars dödar vi dig. Berätta också vad kungen sa till dig!’


text:
Då ska du bara säga till dem: ’Jag vädjade till kungen att inte sända mig tillbaka till Jonatans hus, för att dö där.’ ”


text:
<pb/>Så kom alla furstarna till Jeremia och frågade ut honom. Han svarade precis som kungen hade befallt honom, och sedan sa de inget mer. Ingen hade ju hört samtalet.


text:
<pb/>Det var i den tionde månaden under kung Sidkias nionde regeringsår, som kung Nebukadnessar och hela hans armé drog mot Jerusalem och belägrade det.


text:
Den babyloniske kungens furstar kom in och satte sig i Mittporten: Nergalsareser, Samgar, Nebusarsekim, överste hovmannen, Nergalsareser, överste magern, och alla den babyloniske kungens furstar.<f>[57]</f>


text:
<pb/>När judakungen Sidkia och hans soldater såg dem, flydde de och lämnade staden under natten, genom den kungliga trädgården och porten mellan de två murarna. Man tog vägen mot Jordandalen.


text:
Men den kaldeiska armén förföljde dem och tog Sidkia till fånga på Jerikoslätten. De grep honom och förde honom till Nebukadnessar, kungen av Babylonien, som var i Rivla i Hamat, där denne dömde honom.


text:
Den babyloniske kungen lät avrätta Sidkias söner i Rivla inför hans ögon, likaså lät den babyloniske kungen avrätta alla de förnäma männen i Juda.


text:
Sedan lät han sticka ut ögonen på Sidkia och band honom med kopparkedjor och förde bort honom till Babylon.


text:
Resten av folket som var kvar i staden och de deserterade fördes bort till Babylonien av Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, likaså återstoden av befolkningen.<f>[58]</f>


text:
Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, lämnade kvar i Juda land bara några av de allra fattigaste, som ingenting hade, och gav dem nu vingårdar och åkrar.


text:
<pb/>Nebukadnessar, kungen av Babylonien, gav Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, följande befallning angående Jeremia:


text:
Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, och Nebushasban, överste hovmannen, Nergalsareser, överste magern<f>[59]</f>, och den babyloniske kungens alla övriga ämbetsmän


text:
skickade då efter Jeremia och lät hämta honom från vaktgården. De överlämnade honom till Gedalja, son till Achikam och sonson till Shafan, för att denne skulle föra hem honom<f>[60]</f>. Han fick bo bland folket.


text:
”Gå och säg till nubiern Eved-Melek: ’Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Jag ska låta det gå i uppfyllelse som jag talat mot denna stad, till dess olycka, inte lycka, och det ska ske inför dina ögon på den dagen.


text:
Jag ska låta dig komma undan, du ska inte falla för svärd utan får behålla livet, därför att du förtröstade på mig, säger HERREN.’ ”


text:
<pb/>Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN efter att Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, hade släppt honom fri i Rama. Denne hade låtit hämta Jeremia, som var bunden med kedjor bland fångarna från Jerusalem och Juda som skulle föras bort till Babylonien.


text:
<pb/>När befälhavaren för livgardet hämtade Jeremia sa han till honom: ”HERREN, din Gud, har talat om olycka över denna plats,


text:
och HERREN har låtit den komma och gjort som han hade förutsagt. Ni har syndat mot HERREN och inte lyssnat till honom. Det är därför detta har hänt er.


text:
Idag befriar jag dig från dina handbojor. Om du vill följa med mig till Babylonien, så gör det. Jag ska vaka över dig. Men om du inte vill följa med mig till Babylonien, så behöver du det inte. Hela landet ligger öppet för dig, och du kan gå varthelst du finner rätt och gott att gå.”


text:
Men när Jeremia inte vände sig för att gå, sa han: ”Vänd tillbaka till Gedalja, Achikams son och Shafans sonson, som kungen i Babylonien har satt över Juda städer, och stanna där hos honom och folket, eller gå dit du finner rätt att gå.” Befälhavaren för livgardet gav honom färdkost och gåvor och lät honom gå.<f>[61]</f>


text:
Jeremia kom så till Gedalja, Achikams son, i Mispa och bodde hos honom och dem som lämnats kvar i landet.


text:
<pb/>Befälhavarna för armén på landsbygden och deras män fick höra att kungen av Babylonien hade satt Gedalja, Achikams son, över landet och gett honom ansvaret för män, kvinnor och barn, de fattiga i landet som inte hade förts bort till Babylonien.


text:
De kom då till Gedalja i Mispa: Ismael, Netanjas son, Jochanan och Jonatan, Kareachs söner, Seraja, Tanchumets son, netofatiten Ofajs söner och Jesanja, maakatitens son, och deras män.


text:
Gedalja, Achikams son och Shafans sonson, gav dem och deras män sin ed och sa: ”Var inte rädda för att tjäna kaldéerna. Stanna här i landet och tjäna kungen av Babylonien, så ska det gå väl för er.


text:
Jag kommer själv att stanna kvar i Mispa för de kaldéers skull som kommer till oss. Skörda vin, sommarfrukt och oliver och lägg upp förråd. Stanna i de städer ni tagit i besittning.”


text:
<pb/>Också alla de judar som fanns i Moab och bland ammoniterna, i Edom och i andra länder hörde att den babyloniske kungen hade låtit några av folket i Juda bli kvar och att han satt Gedalja, Achikams son och Shafans sonson, över dem.


text:
Alla dessa judar återvände då från de platser de hade skingrats till och kom till Juda land, till Gedalja i Mispa. De skördade en riklig skörd av vin och frukt.


text:
och sa till honom: ”Du vet väl att Baalis, ammoniternas kung, har sänt Ismael, Netanjas son, för att mörda dig?” Men Gedalja, Achikams son, trodde dem inte.


text:
Då sa Jochanan, Kareachs son, i hemlighet till Gedalja: ”Låt mig gå och döda Ismael, Netanjas son. Ingen ska få veta det. Varför skulle han ta ditt liv och alla judar skingras som har samlats hos dig och det som är kvar av Juda utplånas?”


text:
<pb/>Men Gedalja, Achikams son, sa till Jochanan, Kareachs son: ”Nej, gör inte det, för du ljuger om Ismael.”


text:
<pb/>Men i sjunde månaden kom Ismael, Netanjas son och Elishamas sonson, som var av kunglig släkt och en av hovmännen, med tio män till Gedalja, Achikams son, i Mispa. Medan de åt tillsammans


text:
reste sig Ismael, Netanjas son, och hans tio män, drog sina svärd och dödade Gedalja, son till Achikam och sonson till Shafan, han som den babyloniske kungen satt över landet.


text:
Sedan dödade Ismael också alla judar som var hos Gedalja i Mispa, samt de kaldeiska soldater som befann sig där.


text:
kom åttio män från Shekem, Shilo och Samaria. De hade rakat av sig skägget, rivit sönder sina kläder och ristat sig. De hade med sig matoffer och rökelse, som de skulle bära fram i HERRENS hus.


text:
Ismael, Netanjas son, gick ut från Mispa för att möta dem och grät medan han gick. När han mötte dem sa han: ”Kom med till Gedalja, Achikams son!”


text:
<pb/>När de hade kommit in i staden, dödade Ismael, Netanjas son, och hans män dem och kastade dem i en brunn.


text:
Men bland dem var tio män som sa till Ismael: ”Döda oss inte, för ute på fältet har vi gömt undan vete, korn, olja och honung.” Då lät han bli att döda dem med de övriga.


text:
Brunnen, som Ismael hade kastat de mäns kroppar i som han dödat förutom Gedalja, var den brunn som kung Asa hade låtit göra i försvar mot Basha, Israels kung. Den fyllde nu Ismael, Netanjas son, med de döda.


text:
<pb/>Ismael tog till fånga allt folk som var kvar i Mispa, kungadöttrarna och allt annat folk som var kvar där och som Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, hade anförtrott åt Gedalja, Achikams son. Ismael, Netanjas son, tillfångatog dem och drog bort för att gå över till ammoniterna.


text:
<pb/>Men när Jochanan, Kareachs son, och de andra arméofficerarna som var med honom fick höra om allt det onda Ismael, Netanjas son, hade gjort,


text:
tog de alla sina män och gav sig iväg för att strida mot Ismael, Netanjas son. De fick tag i honom vid den stora dammen i Givon.


text:
När allt folket Ismael hade med sig såg Jochanan, Kareachs son, och de andra arméofficerarna, blev de glada.


text:
Allt folk som Ismael hade tagit till fånga från Mispa vände sig och gick över till Jochanan, Kareachs son.


text:
<pb/>Jochanan, Kareachs son, och arméofficerarna som var med honom, tog med sig resten av folket, alla som Ismael, Netanjas son, hade fört bort från Mispa som fångar efter att ha mördat Gedalja, Achikams son: soldater, kvinnor, barn och hovmän som han hade hämtat tillbaka från Givon.


text:
De gav sig av och stannade i Gerut<f>[62]</f> Kimham i närheten av Betlehem, för att sedan fortsätta vidare till Egypten


text:
undan kaldéerna. De var rädda för dem, eftersom Ismael, Netanjas son, hade dödat Gedalja, Achikams son, som kungen av Babylonien hade satt över landet.


text:
<pb/>Alla arméofficerarna, bland dem Jochanan, Kareachs son, och Jesanja, Hoshajas son,<f>[63]</f> och allt folket, både stora och små, kom


text:
och sa till profeten Jeremia: ”Vi vädjar till dig: Be till HERREN, din Gud, för oss som är kvar. Som du själv kan se, är vi bara en liten spillra kvar av de många som vi varit.


text:
<pb/>”Ja”, svarade profeten Jeremia dem. ”Jag har lyssnat till er och ska be till HERREN, er Gud, så som ni har begärt. Allt vad HERREN sedan svarar ska jag tala om för er, utan att dölja någonting.”


text:
<pb/>Då sa de till Jeremia: ”Må HERREN vara ett sant och trofast vittne mot oss, om vi inte handlar i enlighet med allt vad HERREN, vår Gud, sänder dig till att säga oss.


text:
Vare sig det är gott eller ont, ska vi lyda HERREN, vår Gud, som vi sänder dig till, för att det ska gå oss väl när vi lyder HERREN, vår Gud.”


text:
Då kallade han till sig Jochanan, Kareachs son, de andra arméofficerarna som var hos honom och även allt folket, både små och stora,


text:
’Om ni stannar kvar i detta land ska jag bygga upp er och inte riva ner er. Jag ska plantera er och inte rycka upp er. Jag ångrar nämligen det onda jag låtit drabba er.


text:
Var inte rädda för kungen av Babylonien. Var inte rädda för honom, säger HERREN, för jag är med er för att rädda er och befria er ur hans våld.


text:
Jag ska vara barmhärtig mot er, och han kommer också att vara barmhärtig mot er, så att han låter er åter bo i ert land.’


text:
utan säger: ’Nej, vi vill gå till Egypten, där vi slipper se krig, höra hornsignaler och hungra efter bröd, där vill vi bo.’


text:
Hör därför HERRENS ord, ni som är kvar av Juda: ’Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Om ni bestämmer er för att gå till Egypten och bosätta er där,


text:
ska det svärd som ni är rädda för nå er i Egypten och den hungersnöd som ni ängslas för följa efter er till Egypten, och där ska ni dö.


text:
Alla de som bestämmer sig för att gå till Egypten och bosätta sig där ska dö genom svärd, hungersnöd och pest. Ingen av dem ska överleva eller komma undan det onda som jag låter drabba dem.’


text:
<pb/>För så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: ’På samma sätt som min vrede och mitt raseri uttömdes över Jerusalems invånare, så ska mitt raseri tömmas ut över er om ni går till Egypten. Ni ska bli till förbannelse och förskräckelse, fördömelse och förakt, och aldrig mer återse denna plats.’


text:
<pb/>HERREN har talat till er, ni som finns kvar i Juda: ’Gå inte till Egypten!’ Besinna att jag har varnat er i dag.


text:
Ni gjorde ett misstag när ni sände mig till HERREN, er Gud, och uppmanade mig att be för er och sa: ’Be till HERREN, vår Gud för oss, och tala om för oss allt han säger, så ska vi göra så.’


text:
I dag har jag talat om det för er, men ni har inte velat lyssna till HERREN, er Gud, och till allt det han har sänt mig att tala till er.


text:
Därför ska ni med säkerhet veta att ni kommer att dö genom svärd, hungersnöd och pest på den plats, där ni så gärna vill bosätta er.”


text:
<pb/>När Jeremia hade avslutat sitt tal till folket och sagt till dem allt som HERREN, deras Gud, hade sänt honom att säga,


text:
sa Asarja, Hoshajas son<f>[64]</f>, Jochanan, Kareachs son, och alla de andra övermodiga männen till Jeremia: ”Du ljuger! HERREN, vår Gud, har inte sänt dig att varna oss för att gå till Egypten och bosätta oss där.


text:
Det är Baruk, Nerias son, som har hetsat dig mot oss för att vi ska överlämnas åt kaldéerna, så att de dödar oss eller för bort oss till exil i Babylonien.”


text:
<pb/>Varken Jochanan, Kareachs son, arméofficerarna eller hela folket ville lyssna till HERREN och stanna i Juda.


text:
I stället tog Jochanan, Kareachs son, och alla arméofficerarna med sig dem som fanns kvar i Juda, dem som hade vänt tillbaka från alla de folk dit de hade skingrats, för att bosätta sig i Juda,


text:
män, kvinnor och barn, kungadöttrarna och alla dem som Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, hade lämnat kvar hos Gedalja, Achikams son och Shafans sonson, samt profeten Jeremia och Baruk, Nerias son.


text:
”Ta några stora stenar och göm dem i murbruket i tegelgolvet<f>[65]</f> vid ingången till faraos palats i Tachpanches, så att några judiska män ser det.


text:
Säg till dem: ’Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Jag ska skicka efter min tjänare Nebukadnessar, kungen av Babylonien, och ställa hans tron på dessa stenar, som jag har gömt här. Han ska breda ut sin tronmatta över dem.


text:
Han ska komma och anfalla Egyptens land, med död åt dem som hör döden till och fångenskap åt dem som hör fångenskapen till och svärd åt dem som hör svärdet till.


text:
Han ska sätta eld på de egyptiska gudarnas tempel och bränna ner dem och föra bort gudarna. Han ska svepa om sig Egyptens land, som en herde sveper om sig sin mantel<f>[66]</f>, och sedan dra sig tillbaka i frid.


text:
Han ska också krossa stoderna i Bet Shemesh<f>[67]</f> i Egypten och bränna ner de egyptiska gudarnas tempel.’ ”


text:
<pb/>Detta är det ord som kom till Jeremia om alla judar som bodde i Egypten, i Migdol, Tachpanches, Memfis och i Patros område:


text:
”Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Ni har sett allt det onda jag låtit drabba Jerusalem och alla Juda städer. De ligger i ruiner och ingen bor där,


text:
på grund av det onda som de gjorde. De provocerade min vrede genom att tända rökelse och tjäna andra gudar, gudar som varken de eller ni eller era förfäder kände till.


text:
Jag sände mina tjänare profeterna gång på gång för att säga: ’Gör inte detta avskyvärda, som jag hatar!’


text:
Men de ville inte lyssna, inte höra och inte vända tillbaka från sin ondska. De slutade inte att tända rökelse åt andra gudar.


text:
Därför vällde min vrede och mitt raseri fram och brann i Juda städer och på Jerusalems gator, så att de lades i ruiner och ligger öde än idag.


text:
<pb/>Och nu säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Varför drar ni så mycket ont över er? Ni utrotar ur Juda män och kvinnor, barn och spädbarn, så att inte en enda av er blir kvar.


text:
Ni provocerar min vrede genom det ni gör, ni tänder rökelse åt andra gudar i Egyptens land, dit ni har kommit för att bosätta er där. Därför ska ni utrotas, och ni ska bli till förbannelse och vanära bland alla folk på jorden.


text:
Har ni glömt era förfäders ondska och Juda kungars och drottningars ondska, er egen och era hustrurs ondska i Juda land och på Jerusalems gator?


text:
Ända fram till denna dag har de inte ödmjukat sig eller visat någon fruktan, inte heller velat följa min lag och mina föreskrifter som jag gav er och era förfäder.


text:
<pb/>Därför säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Jag ska vända mig bort från er, till er olycka och för att utplåna hela Juda.


text:
Jag ska ta tag i dem som är kvar av Juda, dem som vill till Egypten för att bosätta sig där. I Egypten ska de gå under. De ska falla för svärd eller svälta ihjäl, från den minste till den störste ska de dö av svärd och svält. De ska bli till förbannelse, förskräckelse, fördömelse och förakt.


text:
Jag ska straffa dem som bor i Egypten, precis som jag straffade Jerusalem, genom svärd, hungersnöd och pest.


text:
Ingen av dem som är kvar i Juda och som har kommit till Egypten för att bosätta sig där ska komma undan eller överleva. Ingen ska återvända till Juda, dit de längtar efter att återvända och leva där. Ingen ska återvända, utom några få som lyckas fly.”


text:
<pb/>Alla de män som visste att deras hustrur tände rökelse till andra gudar och hela skaran av de församlade kvinnorna, liksom allt folket som bodde i Patros i Egypten, svarade då Jeremia:


text:
Vi tänker göra allt som vi har sagt, tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta dryckesoffer till henne, precis som vi gjorde förr, vi och våra förfäder, våra kungar och furstar, i Juda städer och på Jerusalems gator. På den tiden hade vi tillräckligt med mat, allt var bra och vi hade inga problem.


text:
Men ända sedan vi slutade tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta dryckesoffer åt henne har vi haft brist på allting och går under genom svärd och hungersnöd.”


text:
<pb/>Och kvinnorna sa: ”När vi tände rökelse åt himlens drottning och utgöt dryckesoffer åt henne var det ju inte utan våra mäns samtycke som vi gjorde offerkakor med hennes bild på och utgöt dryckesoffer åt henne.”


text:
”Skulle inte HERREN komma ihåg rökelsen som ni tände i städerna i Juda och på Jerusalems gator, ni och era förfäder och era kungar och furstar och folket i landet? Den tanken återkommer till honom.


text:
HERREN kunde inte längre uthärda era onda gärningar och era avskyvärda förehavanden, och därför ödelades ert land. Det blev till förödelse och förbannelse och utan invånare, precis som det är i dag.


text:
Eftersom ni har tänt rökelse och syndat mot HERREN, inte lyssnat till HERREN eller följt hans lag, hans föreskrifter och förordningar, har detta onda drabbat er, så som det är idag.”


text:
<pb/>Jeremia sa till allt folket och till alla kvinnorna: ”Hör HERRENS ord, alla ni från Juda som är i Egypten!


text:
Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: Det ni och era hustrur har sagt har ni i handling fullföljt. Ni sa: ’Vi vill hålla våra löften att tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta dryckesoffer åt henne.’ <pb/>Fortsätt då och håll era löften, och gör så!


text:
Hör därför HERRENS ord, alla ni från Juda som bor i Egypten: ’Jag svär vid mitt stora namn, säger HERREN, att i hela Egyptens land ska ingen judisk man mer ta mitt namn i sin mun för att säga: ”Så sant Herren, HERREN lever.”


text:
Jag ska vaka över dem, till olycka, inte lycka. Varje man från Juda som finns i Egypten ska utplånas genom svärd eller hungersnöd, tills de alla är borta.


text:
Bara några få som undkommer svärdet ska vända tillbaka från Egypten till Juda. Så ska alla som är kvar från Juda och som kommit till Egypten för att bosätta sig där få veta vems ord som består, mitt eller deras.


text:
<pb/>Det här är tecknet för er på att jag ska straffa er här på denna plats, säger HERREN, för att ni ska veta att vad jag talat om olyckan mot er ska bestå.’


text:
Så säger HERREN: ’Jag ska överlämna farao Hofra, kungen av Egypten, till hans fiender, dem som är ute efter hans liv, precis som jag överlämnade Sidkia, kungen av Juda, till Nebukadnessar, kungen av Babylonien, som var ute efter hans liv.’ ”


text:
<pb/>Detta är vad profeten Jeremia talade till Baruk, Nerias son, han som efter Jeremias diktamen skrev ner vad han hade sagt, under Judakungen Jojakims, Josias sons, fjärde regeringsår:


text:
Du har sagt: ’Ve mig! HERREN har lagt mer sorg till min plåga. Jag är trött på mina egna suckar och kan inte få någon ro.’


text:
Säg till honom så här: Så säger HERREN: ’Se, vad jag har byggt upp ska jag riva ner och vad jag har planterat ska jag rycka upp. Så ska det ske med hela jorden.<f>[68]</f>


text:
Ska du då söka något stort för din egen del? Sök inget sådant. För jag låter olyckor komma över alla dessa människor, säger HERREN, men jag ska låta dig behålla ditt liv som byte, vart du än går.’ ”


text:
<pb/>Om Egypten, mot den egyptiske kungen farao Nekos armé, som stod vid floden Eufrat vid Karkemish, och som Nebukadnessar, kungen av Babylonien, hade besegrat under Jojakims, Josias sons, Juda kungs, fjärde regeringsår:


text:
<t>Spänn för hästarna,</t> <t>sitt upp för att rida,</t> <t>ställ upp er, ta på hjälmarna,</t> <t>gör spjuten blanka</t> <t>och dra på pansaret.</t>


text:
<t>Men vad är det jag ser?</t> <t>De drabbas av förskräckelse,</t> <t>de drar sig tillbaka.</t> <t>Deras krigare är slagna.</t> <t>De flyr utan att kasta en blick tillbaka.</t> <t>Det är skräck på alla sidor, HERREN.</t>


text:
<t>Den snabbaste kan inte fly</t> <t>och hjälten inte komma undan.</t> <t>I norr vid floden Eufrat</t> <t>stapplar de och faller. <pb/></t>


text:
<t>Egypten stiger som Nilfloden,</t> <t>som strömmar av vatten som väller fram.</t> <t>Han säger: ’Jag vill stiga och täcka hela jorden,</t> <t>förgöra städer och dem som bor där.’</t>


text:
<t>Dra ut, ni hästar,</t> <t>storma fram, ni vagnar!</t> <t>Tåga fram, ni hjältar,</t> <t>ni från Kush och Put, rustade med sköldar,</t> <t>och ni ludéer, som kan spänna en båge!</t>


text:
<t>För denna dag tillhör Herren, härskarornas HERRE,</t> <t>en hämndens dag då han hämnas sina fiender.</t> <t>Svärdet ska frossa tills det fått nog</t> <t>och släckt sin törst med deras blod.</t> <t>För detta är härskarornas HERRES slaktoffer</t> <t>i landet i norr, vid floden Eufrat. <pb/></t>


text:
<t>Gå till Gilead efter balsam,</t> <t>du arma jungfru Egypten!</t> <t>Förgäves prövar du många botemedel  —</t> <t>det finns ingen läkedom för ditt sår.</t>


text:
<t>Folken hör talas om din skam.</t> <t>Jorden fylls av ditt förtvivlans rop.</t> <t>Den ena hjälten snubblar över den andra,</t> <t>och de faller tillsammans.”</t>


text:
<pb/>Detta är vad HERREN talade till profeten Jeremia om den babyloniske kungen Nebukadnessars kommande slag mot Egypten:


text:
<pb/><t>”Ropa ut det i Egypten,</t> <t>låt det höras i Migdol,</t> <t>låt det höras i Memfis och Tachpanches!</t> <t>Säg: ’Ställ upp dig, gör dig redo,</t> <t>för svärdet frossar omkring dig.’</t>


text:
<t>Varför har dina kämpar slagits ner?</t> <t>De kunde inte stå,</t> <t>därför har HERREN slagit ner dem.<f>[69]</f></t>


text:
<t>Gång på gång snubblar de,</t> <t>och den ena faller över den andra.</t> <t>De säger: ’Kom, låt oss återvända</t> <t>till vårt folk och landet där vi föddes,</t> <t>undan förtryckarens svärd.’</t>


text:
<t>Där ska de utropa:</t> <t>’Farao, Egyptens kung, är bara ett tomt buller.</t> <t>Han har gått miste om sitt tillfälle.’ <pb/></t>


text:
<t>Så sant jag lever,</t> <t>säger Konungen,</t> <t>härskarornas HERRE är hans namn,</t> <t>som Tabor bland bergen,</t> <t>som Karmel vid havet</t> <t>är han som kommer.</t>


text:
<t>Packa ihop, gör er redo för landsflykt,</t> <t>ni dotter Egyptens invånare,</t> <t>för Memfis ska läggas öde och i ruiner,</t> <t>utan invånare. <pb/></t>


text:
<t>Också dess legosoldater i dess mitt</t> <t>är som gödkalvar.</t> <t>De vänder om och flyr allesammans,</t> <t>för de kan inte hålla stånd.</t> <t>Det är en olyckans dag för dem,</t> <t>en straffets tid.</t>


text:
<t>Hon väser som en flyende orm</t> <t>när deras armé drar fram.</t> <t>De kommer med yxor mot henne,</t> <t>som vedhuggare.</t>


text:
<t>De fäller hennes skog säger HERREN.</t> <t>De är oräkneliga,<f>[70]</f></t> <t>fler än gräshoppor,</t> <t>de kan inte räknas.</t>


text:
<pb/>Härskarornas HERRE, Israels Gud, säger: ”Jag ska straffa Amon från No, farao, Egypten och dess gudar och kungar, både farao och alla som litar på honom.


text:
Jag ska överlämna dem åt dem som är ute efter deras liv, åt den babyloniske kungen Nebukadnessar och hans män. Men därefter ska landet åter bli bebott som i gångna tider, säger HERREN.


text:
<pb/><t>Var inte rädd, min tjänare Jakob,</t> <t>var inte förskräckt, Israel!</t> <t>Jag ska rädda dig ur landet långt borta</t> <t>och dina barn från det land där de är fångna.</t> <t>Jakob ska återvända och få ro</t> <t>och inte skrämmas av någon.</t>


text:
<t>Frukta inte, min tjänare Jakob,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>för jag är med dig.</t> <t>Jag ska förgöra alla de folk</t> <t>som jag har drivit bort dig till.</t> <t>Men jag ska inte utplåna dig.</t> <t>Jag ska straffa dig, men rättvist,</t> <t>för helt ostraffad ska jag inte släppa dig.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Se, vattnet stiger i norr</t> <t>och blir till en översvämmande flod.</t> <t>Det översvämmar landet</t> <t>och allt som finns där,</t> <t>städerna och dem som bor i dem.</t> <t>Människorna ropar</t> <t>och alla invånarna i landet klagar,</t>


text:
<t>när hingstarnas hovar klapprar,</t> <t>hans vagnar dånar</t> <t>och hjulen mullrar.</t> <t>Föräldrarna ser sig inte om efter barnen,</t> <t>de är handlingsförlamade.</t>


text:
<t>För dagen är inne då alla filistéer utplånas</t> <t>och alla som är kvar</t> <t>för att hjälpa Tyros och Sidon förgörs.</t> <t>HERREN ska förgöra filistéerna,</t> <t>kvarlevan från Kaftors<f>[71]</f> ö.</t>


text:
<t>Gazas huvud ska rakas</t> <t>och Ashkelon jämnas med marken.</t> <t>Du kvarlevan i deras dal,<f>[72]</f></t> <t>hur länge ska du rista dig själv? <pb/></t>


text:
<t>’Du HERRENS svärd,</t> <t>när ska du äntligen få ro?</t> <t>Dra dig tillbaka i din skida,</t> <t>vila och var stilla!’</t>


text:
<t>Men hur ska det kunna vara stilla,</t> <t>när HERREN har gett sin befallning?</t> <t>Mot Ashkelon och kustlandet har han beordrat det.”</t>


text:
<pb/>Om Moab: <pb/>Så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: <pb/><t>”Ve över Nebo,</t> <t>för det har lagts i ruiner.</t> <t>Kirjatajim har kommit på skam och erövrats,</t> <t>fästningen har kommit på skam och krossats.</t>


text:
<t>Moab prisas inte mer,</t> <t>i Heshbon har man smidit onda planer för dess fall:</t> <t>’Kom, låt oss göra slut på Moab som nation.’</t> <t>Också du, Madmen, ska tystas,</t> <t>svärdet förföljer dig.</t>


text:
<t>Man går uppför Luchits höjd, bittert gråtande.</t> <t>På vägen ner till Horonajim</t> <t>hörs ångestfyllda rop över förödelsen.</t>


text:
<t>Eftersom du har satt din lit</t> <t>till dina gärningar och rikedomar,</t> <t>ska också du erövras.</t> <t>Kemosh ska föras bort i fångenskap</t> <t>med sina präster och furstar.</t>


text:
<t>Förgöraren ska komma till varje stad,</t> <t>ingen stad ska komma undan.</t> <t>Dalen ska läggas i ruiner</t> <t>och slätten förstöras,</t> <t>som HERREN har sagt.</t>


text:
<t>Res en gravsten över Moab,<f>[74]</f></t> <t>för det ska jämnas med marken.</t> <t>Dess städer ska läggas öde</t> <t>och ingen ska kunna bo där. <pb/></t>


text:
<t>Förbannad är den</t> <t>som inte utför HERRENS verk helhjärtat!</t> <t>Förbannad är den som</t> <t>är rädd för att bloda ner sitt svärd! <pb/></t>


text:
<t>Moab har levt i trygghet sedan sin ungdom,</t> <t>ostörd likt vin som lämnats för att vila på dräggen</t> <t>utan att hällas från kärl till kärl.</t> <t>Han har aldrig drivits i landsflykt</t> <t>och har därför bibehållit både arom och smak.</t>


text:
<t>Men det kommer en tid, säger HERREN,</t> <t>då jag ska sända vintappare till honom.</t> <t>De ska tappa vin ur hans fat, tömma och krossa dem.</t>


text:
<t>Moab ska skämmas för Kemosh,</t> <t>precis som israeliterna skämdes för Betel som de förtröstade på. <pb/></t>


text:
<t>Men nu ska Moab fördärvas,</t> <t>och dess städer invaderas.</t> <t>De bästa av hans unga män drar ut för att slaktas,</t> <t>säger Konungen,</t> <t>härskarornas HERRE är hans namn.</t>


text:
<t>Klaga över honom,</t> <t>alla ni som finns runt omkring honom,</t> <t>alla ni som känner hans rykte.</t> <t>Säg: ’Hur sönderbruten är inte den starka spiran,</t> <t>den praktfulla härskarstaven!’ <pb/></t>


text:
<t>Stig ner från härligheten</t> <t>och sätt dig på den torra marken,</t> <t>du dotter Divons invånare,</t> <t>för Moabs fördärvare kommer mot dig</t> <t>och förgör dina fästen.</t>


text:
<t>Ställ dig vid vägen och spana,</t> <t>du Aroers invånare,</t> <t>fråga honom som flyr</t> <t>och henne som försöker komma undan:</t> <t>’Vad är det som har hänt?’</t>


text:
<t>Moab har kommit på skam</t> <t>och är krossat.</t> <t>Klaga och gråt!</t> <t>Berätta vid Arnon</t> <t>att Moab är förstört.</t>


text:
<t>Gör honom drucken,</t> <t>för han har förhävt sig mot HERREN.</t> <t>Moab ska vältra sig i sina egna spyor</t> <t>och bli till ett åtlöje för alla, också han.</t>


text:
<t>Var inte Israel till åtlöje för dig?</t> <t>Fann man honom bland tjuvar,</t> <t>eftersom du skakar på huvudet så ofta du talar om honom?</t>


text:
<t>Lämna städerna och bosätt er</t> <t>i klippan, ni Moabs invånare!</t> <t>Var som duvan som bygger sitt bo</t> <t>inne i gapande klippklyftor! <pb/></t>


text:
<t>Vi har alla hört om Moabs högfärd,</t> <t>hans måttlösa övermod,</t> <t>hans stolthet, arrogans, överlägsenhet</t> <t>och självupphöjelse.</t>


text:
<t>Mer än över Jaser gråter<f>[75]</f> jag över dig,</t> <t>du Sivmas vinstock.</t> <t>Dina rankor sträckte sig ut över havet</t> <t>och nådde ända till Jasers hav.</t> <t>Förgöraren har slagit ner</t> <t>bland din frukt och din vinskörd.</t>


text:
<t>Glädjen och jublet är borta</t> <t>från trädgårdarna, från Moabs land.</t> <t>Jag har stoppat vinflödet från pressarna,</t> <t>ingen trampar druvorna längre.</t> <t>Det hörs rop, men inga glädjerop.<f>[76]</f> <pb/></t>


text:
<t>Från Heshbon och Elale höjs klagan,</t> <t>deras rop hörs ända till Jahas,</t> <t>från Soar till Horonajim och Eglat Shelishia.</t> <t>Också Nimrims vatten har blivit till uttorkad mark.</t>


text:
<t>I Moab ska jag göra slut på dem som bär fram offer på höjderna</t> <t>och tänder rökelse till sina gudar, säger HERREN.</t>


text:
<t>Därför klagar mitt hjärta över Moab som en flöjt,</t> <t>ja mitt hjärta klagar som en flöjt över Kir-Heres män.</t> <t>Därför är allt deras välstånd som de förvärvat borta.</t>


text:
<t>Varje huvud är rakat och varje skägg avklippt.</t> <t>Varje hand är ristad och var och en har klätt sig i säcktyg.</t>


text:
<t>På alla tak och på alla torg i Moab hålls dödsklagan,</t> <t>för jag har krossat Moab som man krossar en oduglig kruka, säger HERREN.</t>


text:
<t>’Ack, Moab är förstört!’ klagar de.</t> <t>’Moab vänder sig bort i skam.’</t> <t>Moab har blivit till åtlöje och skräck för alla sina grannar.”</t>


text:
<pb/>För så säger HERREN: <pb/><t>”En örn svävar fram</t> <t>och breder ut sina vingar över Moab.</t>


text:
<t>Städerna<f>[77]</f> intas,</t> <t>fästningarna erövras.</t> <t>Den dagen är Moabs hjältar ängsliga</t> <t>som kvinnor i barnsnöd.</t>


text:
<t>Den som flyr undan skräcken</t> <t>ska falla i gropen,</t> <t>och den som tar sig upp ur gropen</t> <t>ska fastna i snaran.</t> <t>Jag ska låta ett bestraffningens år drabba Moab, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>I skuggan av Heshbon</t> <t>står flyktingarna kraftlösa.</t> <t>En eld har gått ut från Heshbon,</t> <t>en låga från Sichons mitt,</t> <t>och förtär Moabs tinning</t> <t>och hjässan på de larmande stridsmännen.</t>


text:
<t>Ve dig, Moab!</t> <t>Kemoshs folk är slaget,</t> <t>och dina söner har förts bort i exil,</t> <t>dina döttrar till fångenskap. <pb/></t>


text:
<t>Men den dagen kommer, säger HERREN,</t> <t>då jag ska återupprätta Moab.”</t> <pb/>Så långt domen över Moab.


text:
<pb/>Om ammoniterna. <pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Har Israel inga söner,</t> <t>finns det ingen arvinge?</t> <t>Varför har Milkom<f>[78]</f> tagit Gad i besittning</t> <t>och hans folk bosatt sig i dess städer?</t>


text:
<t>Men det ska komma en tid,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>då jag ska låta ett stridsrop höras</t> <t>mot Rabba i ammoniternas land.</t> <t>Det ska bli till en ruinhög,</t> <t>och dess grannstäder ska brännas ner.</t> <t>Sedan ska Israel ta tillbaka sitt arv</t> <t>av dem som tagit det ifrån dem, säger HERREN.</t>


text:
<t>Klaga, Heshbon,</t> <t>för Aj är förstört!</t> <t>Ropa, ni Rabbas döttrar!</t> <t>Klä er i säcktyg,</t> <t>klaga och gå omkring innanför murarna<f>[79]</f>.</t> <t>För Milkom ska bli bortförd i fångenskap</t> <t>tillsammans med sina präster och furstar.</t>


text:
<t>Varför skryter du över dina dalar<f>[80]</f>,</t> <t>din dals överflöd, du trolösa dotter?</t> <t>Du litar på din rikedom:</t> <t>’Vem skulle anfalla mig?’</t>


text:
<t>Men jag ska låta skräcken drabba dig, från alla sidor,</t> <t>säger Herren, härskarornas HERRE.</t> <t>Ni ska skingras åt alla håll,</t> <t>och ingen ska samla de flyende. <pb/></t>


text:
<pb/>Om Edom. <pb/><t>Så säger härskarornas HERRE:</t> <t>”Finns det inte längre någon vishet kvar i Teman?</t> <t>Har de kloka inga råd att ge?</t> <t>Har deras vishet blivit fördärvad?</t>


text:
<t>Fly, vänd om!</t> <t>Göm er djupt nere,</t> <t>ni Dedans invånare,</t> <t>för jag ska låta olycka komma över Edom,</t> <t>jag ska straffa honom när tiden är inne.</t>


text:
<t>Om druvplockarna kommer till dig</t> <t>lämnar de ingen efterskörd.</t> <t>Om det kommer tjuvar om natten</t> <t>ska de fördärva de så mycket de kan.<f>[81]</f></t>


text:
<t>Men jag ska klä av Edom,</t> <t>avslöja hans gömställen,</t> <t>och han ska inte kunna dölja sig.</t> <t>Fördärv ska drabba hans barn,</t> <t>bröder och grannar,</t> <t>han finns inte mer.</t>


text:
<t>’Men lämna kvar dina faderlösa,</t> <t>jag ska hålla dem vid liv,</t> <t>och dina änkor får förtrösta på mig.’ ”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: ”De som inte dömts till att dricka ur bägaren måste dricka. Skulle du då komma undan ostraffad? Nej, du ska inte komma undan. Du måste dricka!


text:
För jag har svurit vid mig själv, säger HERREN, att Bosra ska bli en ruinhög, till förskräckelse, vanära och förbannelse, och dess lydstäder ska för alltid bli ödelagda.”


text:
<pb/><t>Jag har hört ett budskap från HERREN:</t> <t>En budbärare har sänts till folken:</t> <t>”Kom samman och gå mot det!</t> <t>Stå upp för strid!” <pb/></t>


text:
<t>Du har lurats av den förfäran du väckt</t> <t>och av ditt övermod,</t> <t>du som bor bland bergsklyftorna</t> <t>och håller till där högt uppe.</t> <t>Även om du bygger ditt näste högt som örnen,</t> <t>ska jag dra ner dig därifrån, säger HERREN.</t>


text:
<t>Edom ska läggas öde.</t> <t>Alla som går förbi ska bli förskräckta</t> <t>och dra efter andan när de ser förödelsen där.</t>


text:
<t>Det ska bli som när Sodom och Gomorra</t> <t>och deras grannstäder ödelades, säger HERREN,</t> <t>ingen ska bo där, ingen ska kunna vistas där mer. <pb/></t>


text:
<t>Se, likt ett lejon, som kommer från Jordandalens</t> <t>täta snår till grönskande betesmarker</t> <t>ska jag plötsligt jaga dem därifrån.</t> <t>Vem är den utvalde som jag ska ge detta uppdrag?</t> <t>Vem är min like, vem kan ställa mig till svars?</t> <t>Vilken herde kan utmana mig?”<f>[82]</f> <pb/></t>


text:
<t>Hör därför vad HERREN har planerat för Edom</t> <t>och tänkt ut mot dem som bor i Teman:</t> <t>Även de minsta i flocken ska släpas bort,</t> <t>ja, betesmarkerna ska rysa över deras öde.</t>


text:
<t>Som en örn lyfter han,</t> <t>svävar och breder ut sina vingar över Bosra.</t> <t>Den dagen är Edoms hjältar ängsliga</t> <t>som en kvinna i barnsnöd.</t>


text:
<pb/>Om Damaskus. <pb/><t>”Hamat och Arpad har kommit på skam,</t> <t>för de har hört ett ont budskap.</t> <t>De är ängsliga,</t> <t>rastlösa som ett oroligt hav</t> <t>som inte kan vara stilla.</t>


text:
<t>Damaskus har tappat modet</t> <t>och vänt om för att fly.</t> <t>Det har gripits av panik,</t> <t>ångest och vånda,</t> <t>som en kvinna i barnsnöd.</t>


text:
<t>Dess unga män faller på gatorna,</t> <t>hela dess armé tystas ner den dagen, säger härskarornas HERRE.</t>


text:
<t>Jag ska tända en eld vid Damaskus stadsmurar,</t> <t>och den ska bränna upp Ben-Hadads palats.”</t>


text:
<pb/>Om Kedars och om Hasors kungariken, som anfölls av Nebukadnessar, kungen av Babylonien: <pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Stå upp, anfall Kedar,</t> <t>förgör folket i öster.</t>


text:
<t>Deras tält och deras hjordar</t> <t>kommer man att ta,</t> <t>deras tältdukar och allt deras bohag.</t> <t>Deras kameler förs bort från dem,</t> <t>och man ropar till dem:</t> <t>’Skräck från alla håll!’ <pb/></t>


text:
<t>Fly, ge er av långt bort!</t> <t>Göm er djupt nere, ni Hasors invånare, säger HERREN.</t> <t>För Nebukadnessar, kungen av Babylonien,</t> <t>har fattat ett beslut om er,</t> <t>han har gjort upp en plan mot er. <pb/></t>


text:
<t>Gå till angrepp mot detta trygga folk</t> <t>som lever i ostörd ro, säger HERREN.</t> <t>De har varken portar eller bommar</t> <t>utan bor i avskildhet.</t>


text:
<t>Deras kameler ska bli ett byte</t> <t>och deras stora boskapshjordar ett rov.</t> <t>Jag ska skingra dem för alla vindar,</t> <t>dessa med håret klippt vid tinningarna.</t> <t>Jag ska låta olyckor komma över dem</t> <t>från alla håll, säger HERREN.</t>


text:
<t>Hasor ska bli ett tillhåll för schakaler</t> <t>en ödemark för evigt.</t> <t>Ingen ska någonsin bo där,</t> <t>ingen människa ska vistas där.”</t>


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Jag bryter sönder Elams båge,</t> <t>dess främsta styrka.</t>


text:
<t>Jag låter fyra vindar komma mot Elam</t> <t>från himlens fyra hörn.</t> <t>Jag ska sprida dem åt alla väderstreck,</t> <t>och det ska inte finnas något folk dit de elamitiska flyktingarna inte kommer.</t>


text:
<t>Jag ska göra Elam förskräckt</t> <t>för sina fiender</t> <t>och för dem som är ute efter deras liv.</t> <t>Jag ska låta det onda komma över dem,</t> <t>min brinnande vrede, säger HERREN.</t> <t>Jag ska låta svärdet förfölja dem</t> <t>tills jag har gjort slut på dem.</t>


text:
<t>Jag ska sätta upp min tron i Elam.</t> <t>Jag ska förgöra både kung och furstar, säger HERREN.</t>


text:
<pb/><t>”Förkunna bland folken,</t> <t>låt det höras,</t> <t>höj banéret och ropa ut,</t> <t>tig inte, säg:</t> <t>’Babylon ska intas,</t> <t>Bel står med skam</t> <t>och Marduk krossas.</t> <t>Avgudarna står med skam</t> <t>och belätena krossas.’</t>


text:
<t>För ett folk från norr anfaller</t> <t>och ödelägger landet</t> <t>så att ingen kan bo där längre.</t> <t>Både människor och djur flyr bort. <pb/></t>


text:
<t>Då, på den tiden,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>ska Israels folk komma vandrande</t> <t>tillsammans med Judas folk</t> <t>och gråtande söka HERREN, sin Gud.</t>


text:
<t>De ska fråga efter Sion</t> <t>och vända blicken ditåt.</t> <t>De ska komma och förena sig med HERREN</t> <t>i ett evigt förbund som aldrig ska glömmas. <pb/></t>


text:
<t>Mitt folk har varit förlorade får.</t> <t>Deras herdar har fört dem vilse</t> <t>och fått dem att irra omkring bland bergen.</t> <t>De strövade från berg till höjd</t> <t>och glömde sin egen viloplats.</t>


text:
<t>Alla som råkade på dem</t> <t>slukade dem,</t> <t>och deras fiender sa:</t> <t>’Vi är oskyldiga,</t> <t>för de har syndat mot HERREN,</t> <t>rättfärdighetens betesmark,</t> <t>HERREN, sina förfäders hopp.’ <pb/></t>


text:
<t>Nu ska jag resa upp en här av väldiga folk</t> <t>från landet i norr och leda den mot Babylon.</t> <t>De gör sig redo för strid,</t> <t>norrifrån ska det erövras.</t> <t>Deras pilar är som en skicklig hjältes,</t> <t>som inte vänder tillbaka med oförrättat ärende.</t>


text:
<t>Kaldéen ska bli plundrat</t> <t>tills alla har fått tillräckligt med byte, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Ni är glada och jublar,</t> <t>ni som plundrar min arvedel.</t> <t>Ni hoppar som kvigor på tröskplatsen</t> <t>och frustar som hingstar.</t>


text:
<t>Er mor ska få stå med stor skam,</t> <t>hon som födde er ska bli vanärad.</t> <t>Hon ska bli det minsta bland folken,</t> <t>en vildmark och ett torrt ökenland.</t>


text:
<t>På grund av HERRENS vrede</t> <t>ska det vara obebott</t> <t>och bli till ett ensligt ödeland.</t> <t>Alla som far förbi ska bli förskräckta</t> <t>och dra efter andan när de ser dess förödelse. <pb/></t>


text:
<t>Förbered er för strid mot Babylon,</t> <t>från alla sidor, ni bågskyttar!</t> <t>Skjut mot det, spara inte på pilarna,</t> <t>för det har syndat mot HERREN.</t>


text:
<t>Höj segerrop mot det från alla sidor!</t> <t>Man ger upp!</t> <t>Tornen faller, murarna rasar.</t> <t>Detta är HERRENS hämnd.</t> <t>Hämnas på Babylonien,</t> <t>gör mot henne som hon själv har gjort!</t>


text:
<t>Förinta ur Babylonien den som sår</t> <t>och den som brukar skära i skördetiden.</t> <t>Undan förtryckarens svärd</t> <t>ska var och en återvända till sitt eget folk</t> <t>och fly till sitt eget land. <pb/></t>


text:
<t>Israel är som ett vilsegånget får,</t> <t>jagat av lejon.</t> <t>Den förste att sluka det var kungen av Assyrien,</t> <t>och sedan krossade Nebukadnessar,</t> <t>kungen av Babylonien, dess ben.”</t>


text:
<pb/>Därför säger härskarornas HERRE, Israels Gud: <pb/><t>”Jag ska straffa den babyloniske kungen och hans land,</t> <t>precis som jag straffade den assyriske kungen.</t>


text:
<t>Men jag ska leda Israel tillbaka till dess betesmarker.</t> <t>Det ska gå i bet på Karmel och Bashan</t> <t>och äta sig mätt på Efraims berg och i Gilead.</t>


text:
<t>Då, på den tiden, säger HERREN,</t> <t>ska man söka efter Israels skuld,</t> <t>men den ska inte finnas mer, och Judas synder</t> <t>ska inte heller gå att finna,</t> <t>för jag ska förlåta dem som jag har skonat. <pb/></t>


text:
<t>Anfall Meratajims land</t> <t>och invånarna i Pekod.<f>[83]</f></t> <t>Döda dem! Vig dem åt förintelse! säger HERREN.</t> <t>Gör så som jag har befallt dig!</t>


text:
<t>Ack, bräckt och krossad</t> <t>är den slägga som slog hela världen!</t> <t>Babylons öde väcker stor fasa bland folken.</t>


text:
<t>Jag gillrade en fälla för dig, Babylon,</t> <t>och du greps innan du hann märka något.</t> <t>Man fann dig och tillfångatog dig,</t> <t>därför att du satt dig upp mot HERREN.</t>


text:
<t>HERREN har öppnat sitt vapenförråd</t> <t>och tagit fram sin vredes vapen,</t> <t>för Herren, härskarornas HERRE,</t> <t>har ett verk att utföra i kaldéernas land.</t>


text:
<t>Ja, gå emot det från fjärran!</t> <t>Bryt upp dess förråd!</t> <t>Samla allting i en hög och vig det åt förintelse!</t> <t>Lämna ingenting kvar av det.</t>


text:
<t>Döda alla dess tjurar,</t> <t>för dem till slakt!</t> <t>Ve dem! Deras tid är inne,</t> <t>tiden för deras straff.</t>


text:
<t>Lyssna till dem som flyr,</t> <t>de som tar sig ut ur Babyloniens land</t> <t>för att i Sion berätta</t> <t>om HERRENS, vår Guds, hämnd,</t> <t>hämnden för hans tempel. <pb/></t>


text:
<t>Dra samman bågskyttar mot Babylon,</t> <t>av alla som kan spänna en båge.</t> <t>Omringa det från alla håll,</t> <t>så att ingen kan fly!</t> <t>Ge igen för alla hennes ogärningar,</t> <t>gör så mot henne som hon själv har gjort,</t> <t>för hon har satt sig upp mot HERREN, Israels Helige.</t>


text:
<t>Därför faller de unga männen på gatorna,</t> <t>och alla hennes soldater stupar den dagen, säger HERREN.</t>


text:
<t>Jag står dig emot, du högmodiga,</t> <t>säger Herren, härskarornas HERRE,</t> <t>för nu är tiden för mitt straff inne för dig!</t>


text:
<t>Den högmodige stapplar och faller,</t> <t>och ingen reser honom upp.</t> <t>Jag ska tända en eld i hans städer,</t> <t>som ska bränna upp allt som finns där omkring.”</t>


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Folket i Israel är förtryckt,</t> <t>och folket i Juda likaså.</t> <t>Alla de som tagit dem till fånga håller dem fast</t> <t>och vägrar att låta dem gå.</t>


text:
<t>Men deras befriare<f>[84]</f> är mäktig.</t> <t>Hans namn är härskarornas HERRE.</t> <t>Han ska försvara dem</t> <t>och låta landet få ro,</t> <t>men han ger oro åt Babylons invånare. <pb/></t>


text:
<t>Svärd mot kaldéerna,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>mot Babylons invånare</t> <t>och dess furstar och visa män!</t>


text:
<t>Svärd mot spåmännen,</t> <t>de ska stå där som dårar!</t> <t>Svärd mot dess hjältar,</t> <t>de ska bli förskräckta!</t>


text:
<t>Svärd mot dess hästar och vagnar</t> <t>och mot alla främlingar där inne,</t> <t>de ska bli som kvinnor!</t> <t>Svärd mot dess skatter,</t> <t>de ska rövas bort.</t>


text:
<t>Torka<f>[85]</f> över dess vatten,</t> <t>de ska torka ut!</t> <t>För detta är avgudarnas land,</t> <t>de dyrkar skräckens beläten som besatta. <pb/></t>


text:
<t>Därför ska ökendjur och hyenor bo där,</t> <t>och berguvar ha sitt tillhåll där.</t> <t>Aldrig mer ska någon bo där.</t> <t>Det ska ligga övergivet från generation till generation.</t>


text:
<t>Så som Gud ödelade</t> <t>Sodom och Gomorra och deras grannstäder, säger HERREN,</t> <t>så ska ingen bo där,</t> <t>ingen vistas där mer. <pb/></t>


text:
<t>Se, ett folk kommer från norr,</t> <t>en stor nation och många kungar reser sig</t> <t>från jordens yttersta ändar.</t>


text:
<t>De är beväpnade med båge och lans.</t> <t>De är grymma och obarmhärtiga.</t> <t>De låter som havets dån,</t> <t>på sina hästar drar de fram,</t> <t>rustade för strid,</t> <t>mot dig, dotter Babylon!</t>


text:
<t>När kungen av Babylonien hör ryktet om dem</t> <t>står han där handfallen.</t> <t>Han grips av ångest,</t> <t>som en kvinna som ska föda barn.</t>


text:
<t>Se, likt ett lejon som kommer från Jordandalens</t> <t>täta snår till grönskande betesmarker</t> <t>ska jag plötsligt jaga dem därifrån.</t> <t>Vem är den utvalde som jag ska utse för detta?</t> <t>För vem är lik mig, och vem kan ställa mig till svars?</t> <t>Vilken herde kan utmana mig?”<f>[86]</f> <pb/></t>


text:
<t>Hör därför vad HERREN har planerat för Babylon</t> <t>och tänkt ut mot kaldéernas land:</t> <t>Även de minsta i flocken ska släpas bort,</t> <t>betesmarkerna ska förfäras över dem.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Jag ska väcka upp</t> <t>en våldsam storm mot Babylon</t> <t>och mot Lev Kamajs invånare.<f>[87]</f></t>


text:
<t>Jag ska sända främlingar till Babylonien,</t> <t>för att tröska det och rensa landet.</t> <t>De ska komma från alla håll</t> <t>på olyckans dag.</t>


text:
<t>Bågskytten ska spänna sin båge</t> <t>och brösta sig i sitt pansar.<f>[88]</f></t> <t>Skona inte dess unga män,</t> <t>vig hela dess här åt förintelse.</t>


text:
<t>Israel och Juda har inte övergetts</t> <t>av sin Gud, härskarornas HERRE,</t> <t>men deras land är fyllt med skuld</t> <t>mot Israels Helige. <pb/></t>


text:
<t>Fly från Babylonien!</t> <t>Spring för livet,</t> <t>så att straffet för deras synd inte drabbar er också!</t> <t>För nu är tiden inne för HERRENS hämnd,</t> <t>han ska ge igen för vad de gjort.</t>


text:
<t>Babylon var en guldbägare i HERRENS hand,</t> <t>den gjorde hela jorden drucken.</t> <t>Folken drack dess vin</t> <t>och därför blev de som galna.</t>


text:
<t>Men plötsligt har Babylon fallit och krossats.</t> <t>Gråt över det!</t> <t>Hämta balsam för dess sår,</t> <t>kanske kan det läkas. <pb/></t>


text:
<t>’Vi har försökt bota Babylon,</t> <t>men hon kunde inte botas.</t> <t>Lämna henne! Låt oss ge oss av</t> <t>var och en till sitt land,</t> <t>för domen över Babylon når upp till himlen,</t> <t>den räcker ända upp till skyarna.’ <pb/></t>


text:
<t>’HERREN har skaffat rättvisa för oss.</t> <t>Kom, låt oss berätta i Sion</t> <t>vad HERREN, vår Gud, har gjort.’ <pb/></t>


text:
<t>Vässa pilarna,</t> <t>ta upp sköldarna!<f>[89]</f></t> <t>HERREN har uppviglat de mediska kungarna,</t> <t>eftersom hans plan är att förgöra Babylon.</t> <t>Detta är HERRENS hämnd, hämnden för hans tempel.</t>


text:
<t>Höj banéret mot Babylons murar!</t> <t>Skärp bevakningen!</t> <t>Sätt ut vakter,</t> <t>arrangera bakhåll!</t> <t>För HERREN ska genomföra</t> <t>vad han beslutat</t> <t>och talat mot Babylons invånare.</t>


text:
<t>Du som bor vid många vatten</t> <t>och är rik på många skatter:</t> <t>nu har slutet kommit för dig,</t> <t>tiden är inne för dig att bli avklippt.</t>


text:
<t>Härskarornas HERRE har svurit vid sig själv:</t> <t>Jag ska fylla dig med människor,</t> <t>som med en svärm av gräshoppor,</t> <t>och de ska höja ett segerrop mot dig. <pb/></t>


text:
<t>Han gjorde jorden i sin makt</t> <t>grundade världen i sin vishet,</t> <t>och med sin kunskap spände han ut himlarna.</t>


text:
<t>När han låter sin röst höras</t> <t>dånar himlens vatten,</t> <t>han får molnen att stiga upp</t> <t>från jordens ände.</t> <t>Han sänder blixtar med regnet</t> <t>och för ut vinden ur dess förråd. <pb/></t>


text:
<t>Men sådan är inte han, Jakobs andel.</t> <t>Han har format allt,</t> <t>också sin arvedels stam.</t> <t>Härskarornas HERRE är hans namn. <pb/></t>


text:
<t>Du är min hammare och mitt stridsvapen.</t> <t>Med dig krossar jag folk,</t> <t>med dig förintar jag riken,</t>


text:
<t>med dig krossar jag man och kvinna,</t> <t>med dig krossar jag gammal och ung,</t> <t>med dig krossar jag yngling och jungfru,</t>


text:
<t>med dig krossar jag herde och hjord,</t> <t>med dig krossar jag bonde och oxar,</t> <t>med dig krossar jag ståthållare och styresmän.</t>


text:
<pb/>Men nu ska jag inför era ögon vedergälla Babylon och alla Kaldéens invånare allt ont som de gjort mot Sion, säger HERREN.


text:
<pb/><t>För se, jag har vänt mig mot dig, du fördärvets berg, säger HERREN,</t> <t>du hela jordens fördärvare.</t> <t>Jag ska lyfta min hand mot dig,</t> <t>dra ner dig från klipporna och göra dig till ett förbränt berg.</t>


text:
<t>Från dig ska ingen ta</t> <t>vare sig hörnsten eller grundsten,</t> <t>för du ska läggas öde för all framtid, säger HERREN.</t>


text:
<t>Höj ett banér på jorden,</t> <t>stöt i horn bland folken!</t> <t>Avskilj folken till strid mot Babylon,</t> <t>sammankalla rikena mot det,</t> <t>Ararat, Minni och Ashkenas,</t> <t>och utse en befälhavare mot det!</t> <t>Skaffa fram hästar</t> <t>som svärmar av gräshoppor!</t>


text:
<t>Avskilj folken till strid mot det, Mediens kungar,</t> <t>deras ståthållare och alla landets styresmän</t> <t>och alla de områden som de härskar över.</t>


text:
<t>Jorden darrar och bävar,</t> <t>för allt som HERREN har planerat</t> <t>mot Babylonien låter han nu ske:</t> <t>Att ödelägga landet Babylonien</t> <t>så att ingen kan bo där.</t>


text:
<t>Dess krigare strider inte längre.</t> <t>De sitter i sina fästningar,</t> <t>de har förlorat sin kraft</t> <t>och blivit som kvinnor.</t> <t>Man har satt eld på bostäderna</t> <t>och krossat bommarna.</t>


text:
<t>Löpare följer efter löpare</t> <t>budbärare efter budbärare,</t> <t>från alla håll,</t> <t>med rapporter till kungen av Babylonien</t> <t>att hela hans stad är intagen,</t>


text:
<t>flodövergångarna är erövrade,</t> <t>sumpmarkerna<f>[90]</f> brinner</t> <t>och armén har gripits av panik.”</t>


text:
<pb/>För så säger härskarornas HERRE, Israels Gud: <pb/><t>”Dotter Babylon är som en stampad tröskplats,</t> <t>och snart ska tröskningen börja.” <pb/></t>


text:
<t>”Nebukadnessar, kungen av Babylonien,</t> <t>har uppslukat mig</t> <t>och tömt ut mig,</t> <t>han har ställt undan mig som ett tomt kärl.</t> <t>Han har svalt mig som ett havsodjur,</t> <t>fyllt sin buk med mina läckerheter</t> <t>och sedan kastat ut mig.</t>


text:
<t>Må det våld som drabbat mig</t> <t>komma över Babylon,”</t> <t>säger Sions invånare,</t> <t>”må mitt blod komma över Kaldéens invånare,”</t> <t>säger Jerusalem.</t>


text:
<pb/>Därför säger HERREN så: <pb/><t>”Jag ska vara din försvarare</t> <t>och åta mig att utkräva hämnd för din räkning.</t> <t>Jag ska låta Babylons hav torka ut,</t> <t>dess källa sina.</t>


text:
<t>Babylon ska bli en ruinhög,</t> <t>ett tillhåll för schakaler,</t> <t>en kuslig ödemark där ingen kan bo.</t>


text:
<t>Men jag ska ordna en fest för dem</t> <t>och få dem att dricka sig så fulla</t> <t>att de blir medvetslösa</t> <t>och aldrig mer vaknar ur sin sömn, säger HERREN.</t>


text:
<t>Ack! Sheshak<f>[91]</f> har fallit,</t> <t>det som var hela världens stolthet har erövrats.</t> <t>Ack, Babylons öde väcker fasa bland folken!</t>


text:
<t>Dess städer har lagts öde,</t> <t>och blivit ett torrt ökenland</t> <t>där ingen kan bo</t> <t>och som ingen ens passerar.</t>


text:
<t>Jag straffar Bel i Babylon</t> <t>och drar upp allt ur hans gap</t> <t>som han har slukat.</t> <t>Folken ska inte längre strömma till honom.</t> <t>Också Babylons murar faller. <pb/></t>


text:
<t>Men grips inte av panik,</t> <t>låt er inte skrämmas av rykten som hörs i landet.</t> <t>För ett rykte kommer det ena året,</t> <t>ett annat året därpå, rykten om våld i landet</t> <t>och om härskare som står mot härskare.</t>


text:
<t>Det ska komma en tid</t> <t>när jag ska straffa Babylons avgudar.</t> <t>Hela landet ska få stå med skam</t> <t>och alla ligga där döda.</t>


text:
<t>Himmel och jord och allt som finns där</t> <t>ska jubla över Babylons fall,</t> <t>när förgörarna anfaller norrifrån, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Babylon måste falla</t> <t>för alla deras skull som dödats i Israel,</t> <t>så som dödade har fallit</t> <t>över hela jorden för Babylons skull.</t>


text:
<t>Ni som lyckats undkomma svärdet,</t> <t>ge er av! Stanna inte kvar!</t> <t>Kom ihåg HERREN i fjärran land,</t> <t>tänk på Jerusalem!” <pb/></t>


text:
<t>”Vi är vanärade, vi blir hånade,</t> <t>skam täcker våra ansikten,</t> <t>för främlingar har trängt in</t> <t>i de heliga platserna i HERRENS hus.” <pb/></t>


text:
<t>”Den tiden ska komma, säger HERREN,</t> <t>då jag ska straffa Babylons avgudar,</t> <t>och över hela landet ska de sårade klaga.</t>


text:
<t>Även om Babylon nådde upp till himlen</t> <t>och gjorde sig en hög och ointaglig befästning,</t> <t>så skulle förgörarna från mig ändå nå dit, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>HERREN förstör Babylon,</t> <t>han tystar ner dess väldiga larm.</t> <t>Vågorna brusar som stora vatten,</t> <t>de låter sitt dån höras.</t>


text:
<t>Förgöraren kommer mot Babylon.</t> <t>Hjältarna tas till fånga,</t> <t>och deras bågar krossas.</t> <t>För HERREN är en hämndens Gud,</t> <t>han vedergäller fullt ut.</t>


text:
<t>Jag ska låta dess furstar, visa män,</t> <t>ståthållare, styresmän och soldater dricka sig så druckna</t> <t>att de faller i en evig sömn för att aldrig vakna upp igen,</t> <t>säger Konungen, vars namn är härskarornas HERRE.”</t>


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: <pb/><t>”Babylons breda mur</t> <t>ska jämnas med marken</t> <t>och dess höga portar ska brännas upp.</t> <t>Folken har slitit ut sig för ingenting,</t> <t>deras mödor har bara blivit bränsle åt lågorna.”</t>


text:
<pb/>Detta bud gav profeten Jeremia till Seraja, son till Neria och sonson till Machseja, när Seraja gick med Sidkia, kungen i Juda, till Babylonien i dennes fjärde regeringsår. Seraja var kvartersmästare.


text:
Jeremia skrev ner i en bokrulle allt det onda som skulle komma över Babylon, allt det som står skrivet om Babylon.


text:
Du ska säga: ’HERRE, du har själv sagt att du ska förgöra denna plats, så att ingen ska bo där mer, varken människa eller djur, utan den ska läggas öde för alltid.’


text:
och säga: ’Så här ska Babylon sjunka och aldrig mer komma upp igen, på grund av det onda jag ska låta komma över det.’ ” <pb/>Här slutar Jeremias budskap.


text:
<pb/>Sidkia var tjugoett år gammal när han blev kung, och han regerade i elva år i Jerusalem. Hans mor hette Hamutal och var dotter till Jeremia från Livna.


text:
HERREN förkastade till sist i sin vrede både Jerusalem och Juda. <pb/>Men Sidkia gjorde uppror mot kungen i Babylonien.


text:
I Sidkias nionde regeringsår, på den tionde dagen i tionde månaden, kom Nebukadnessar, kungen av Babylonien, tågande med hela sin armé mot Jerusalem och belägrade det. De byggde en belägringsvall omkring staden.


text:
På nionde dagen i fjärde månaden var hungersnöden i staden så svår att folket inte längre hade någon mat i landet.


text:
Då stormades staden, och alla trupper flydde på natten genom en port som fanns mellan de båda murarna i närheten av den kungliga trädgården, medan de kaldeiska trupperna omringade staden. De flydde mot Jordandalen.


text:
<pb/>Men den kaldeiska armén förföljde kungen och tog honom till fånga på Jerikoslätten. Alla hans män lämnade honom och skingrades.


text:
Kaldéerna grep honom och förde honom till den babyloniske kungen i Rivla i Hamat, där denne dömde honom.


text:
Den babyloniske kungen lät avrätta Sidkias söner inför hans ögon, och likaså lät han i Rivla avrätta alla de förnämsta männen i Juda.


text:
Sedan lät han sticka ut ögonen på Sidkia. Den babyloniske kungen band honom med kopparkedjor och förde honom till Babylon och satte honom i fängelse, och där fick han sitta ända tills han dog.


text:
<pb/>På tionde dagen i femte månaden av den babyloniske kungen Nebukadnessars nittonde regeringsår kom Nebusaradan, befälhavaren för livgardet och en av den babyloniske kungens närmaste män, till Jerusalem.


text:
Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, förde bort till exilen några av de fattigaste som var kvar i staden, tillsammans med de desertörer som hade gått över till den babyloniske kungen och de hantverkare som var kvar,


text:
men några av de fattigaste i landet lämnade befälhavaren Nebusaradan kvar för att sköta om vingårdar och åkrar.


text:
<pb/>Kaldéerna högg ner kopparpelarna i HERRENS hus, ställningen och kopparhavet som fanns där och tog med sig all koppar till Babylonien.


text:
De tog också kärlen, skovlarna, knivarna, skålarna, fyrfaten och alla kopparföremål som användes i gudstjänsten.


text:
Befälhavaren för livgardet tog också faten, fyrfaten, offerskålarna, grytorna, lampställen, skålarna och bägarna, allt som var av rent guld och rent silver.


text:
<pb/>Pelarna, kopparhavet, de tolv koppartjurarna under det och ställningarna, som Salomo låtit göra till HERRENS hus, bestod sammantaget av så mycket koppar att det inte gick att väga.


text:
Pelarna var 9 meter höga, 6 meter i omkrets och ihåliga med väggar tjocka som fyra fingrars bredd.<f>[92]</f>


text:
På var och en av dem fanns ett pelarhuvud av koppar, som var 2,5 meter högt och hade ornament i form av granatäpplen som dekoration runt pelarhuvudet. Allt var gjort av koppar.


text:
Det fanns nittiosex granatäpplen på utsidan och sammanlagt etthundra granatäpplen i ett flätverk runtom.


text:
Från staden tog han en hovman som var befälhavare i armén, sju av kungens närmaste män i staden, och sekreteraren åt den överbefälhavare som skrev ut folket till krigstjänst, samt ytterligare sextio män i staden.


text:
<t>och under Nebukadnessars tjugotredje regeringsår 745 personer, <pb/>som Nebusaradan, befälhavaren för livgardet, förde bort, <pb/>sammanlagt 4 600 personer.</t>


text:
<pb/>Under det trettiosjunde året som Judas kung Jojakin var i fångenskap, den tjugofemte dagen i tolfte månaden, samma år som Evil Merodak blev kung i Babylonien, benådade denne Jojakin, Juda kung, och släppte ut honom ur fängelset.


text:
<pb/><t><f>[1]</f> Se, så övergiven hon sitter,</t> <t>den folkrika staden!</t> <t>Som en änka har hon blivit,</t> <t>hon som var så stor bland folken.</t> <t>Ländernas drottning</t> <t>har blivit en slavinna. <pb/></t>


text:
<t>Hon gråter bittert i natten,</t> <t>hennes kinder blir våta av tårar.</t> <t>Bland alla vänner som älskade henne</t> <t>finns nu ingen som tröstar henne.</t> <t>Alla har svikit henne</t> <t>och blivit hennes fiender. <pb/></t>


text:
<t>Juda har förts bort i landsflykt</t> <t>efter förnedring och hård slavtjänst.</t> <t>Nu bor hon bland andra folk</t> <t>och finner ingen ro.</t> <t>Alla hennes förföljare hann ifatt henne,</t> <t>och ingen flyktväg fanns. <pb/></t>


text:
<t>Vägarna till Sion sörjer,</t> <t>för ingen kommer till högtiderna.</t> <t>Alla hennes stadsportar är övergivna.</t> <t>Hennes präster suckar,</t> <t>och hennes unga kvinnor jämrar sig,</t> <t>själv sörjer hon bittert. <pb/></t>


text:
<t>Hennes ovänner har tagit makten,</t> <t>hennes fiender är trygga.</t> <t>HERREN har straffat henne</t> <t>för hennes många synder,</t> <t>hennes barn har drivits bort i fångenskap,</t> <t>bortförda av fienden. <pb/></t>


text:
<t>Sion har förlorat all sin prakt.</t> <t>Hennes furstar är som hjortar</t> <t>som inte funnit bete,</t> <t>kraftlösa tvingades de fly</t> <t>undan sina förföljare. <pb/></t>


text:
<t>I sin misär och hemlöshet</t> <t>minns Jerusalem alla de skatter</t> <t>som hon ägde</t> <t>i gångna tider.</t> <t>När hennes folk föll i fiendens hand</t> <t>kom ingen till hennes hjälp.</t> <t>Motståndarna såg på henne</t> <t>och skrattade åt hennes undergång. <pb/></t>


text:
<t>Jerusalem har begått svåra synder</t> <t>och därför orenat sig.</t> <t>Alla de som ärat henne</t> <t>föraktar henne nu</t> <t>när de ser henne naken.</t> <t>Hon suckar och vänder sig bort. <pb/></t>


text:
<t>Orenhet fläckar hennes kläder.</t> <t>Ett sådant slut hade hon aldrig tänkt sig.</t> <t>Hon har sjunkit ofattbart djupt,</t> <t>och ingen finns som tröstar henne.</t> <t>”HERRE, se mitt elände,</t> <t>fienden triumferar!” <pb/></t>


text:
<t>Motståndaren har räckt ut sin hand</t> <t>efter alla hennes skatter.</t> <t>Hon har sett främmande folk</t> <t>träda in i hennes helgedom,</t> <t>de som du hade förbjudit</t> <t>att komma in i din församling. <pb/></t>


text:
<t>Hela hennes folk suckar</t> <t>och letar efter bröd.</t> <t>De byter sina skatter mot mat</t> <t>för att hålla sig vid liv.</t> <t>”Se, HERRE,</t> <t>se hur föraktad jag är!” <pb/></t>


text:
<t>”Betyder detta ingenting för er,<f>[2]</f></t> <t>alla ni som passerar här längs vägen?</t> <t>Se, och tänk efter, om ni någonsin sett en plåga</t> <t>som är lik den som kommit över mig,</t> <t>den som HERREN har låtit drabba mig</t> <t>på sin brinnande vredes dag. <pb/></t>


text:
<t>Han har sänt en eld från höjden,</t> <t>skickat ner den ända in i mitt innersta.</t> <t>Han har brett ut ett nät för mina fötter,</t> <t>vänt sig bort från mig</t> <t>och lämnat mig övergiven,</t> <t>sjuk och svag dagen lång. <pb/></t>


text:
<t>Till ett ok har mina synder vävts samman,</t> <t>hans hand knöt ihop dem</t> <t>och lade dem över min nacke.</t> <t>Han har tagit all min kraft ifrån mig</t> <t>och överlämnat mig åt dem</t> <t>som jag inte kan stå emot. <pb/></t>


text:
<t>Herren har förkastat</t> <t>alla kämpar som förr fanns hos mig.</t> <t>Han har kallat samman en armé mot mig</t> <t>för att krossa mina unga män.</t> <t>Som i en vinpress har Herren trampat</t> <t>jungfrun, dottern Juda. <pb/></t>


text:
<t>Därför gråter jag,</t> <t>tårarna strömmar från mina ögon.</t> <t>Långt borta från mig är den som kunde trösta</t> <t>och ge mig ny livslust.</t> <t>Mina barn är utblottade,</t> <t>för min fiende har tagit över.” <pb/></t>


text:
<t>Sion sträcker ut sina händer,</t> <t>men ingen tröstar henne.</t> <t>HERREN har uppbådat</t> <t>alla Jakobs grannfolk som hans fiender.</t> <t>Jerusalem har blivit</t> <t>som något orent bland dem. <pb/></t>


text:
<t>”HERREN är rättfärdig,</t> <t>för jag var upprorisk mot hans bud.</t> <t>Lyssna nu, alla folk,</t> <t>och se min plåga!</t> <t>Mina unga kvinnor och män</t> <t>har förts bort i fångenskap. <pb/></t>


text:
<t>Jag kallade på mina älskare,</t> <t>men de svek mig.</t> <t>Mina präster och äldste</t> <t>gick under i staden</t> <t>medan de letade efter något att äta</t> <t>för att hålla sig vid liv. <pb/></t>


text:
<t>HERRE, se, jag är i nöd!</t> <t>Mitt inre är i uppror,</t> <t>mitt hjärta vänder sig inom mig,</t> <t>så upprorisk som jag varit.</t> <t>Ute har svärdet gjort mig barnlös,</t> <t>och inomhus finns bara död. <pb/></t>


text:
<t>Man hör hur jag suckar,</t> <t>men ingen finns som tröstar mig.</t> <t>Alla mina fiender har hört om min olycka</t> <t>och gläds över att du har gjort så här.</t> <t>Den dag som du förkunnat har du låtit komma,</t> <t>men för dem ska det gå som för mig. <pb/></t>


text:
<t>Låt all deras ondska komma inför dig,</t> <t>och gör med dem</t> <t>så som du har gjort med mig</t> <t>för alla mina synders skull.</t> <t>Mina suckar är många</t> <t>och mitt hjärta är tungt.”</t>


text:
<pb/><t>Hur har inte Herren i sin vrede</t> <t>höljt dotter Sion i mörka moln!</t> <t>Från himlen har han slungat</t> <t>Israels härlighet ner till jorden.</t> <t>Han tänkte inte ens på sin fotpall</t> <t>på sin vredes dag. <pb/></t>


text:
<t>Skoningslöst har Herren skövlat</t> <t>alla Jakobs boningar,</t> <t>i sin vrede har han brutit ner</t> <t>dotter Judas fästningar.</t> <t>Han har slagit kungariket och dess furstar till marken</t> <t>och vanärat dem. <pb/></t>


text:
<t>I vredens hetta har han brutit ner</t> <t>Israels stolta makt,</t> <t>dragit tillbaka sin beskyddande hand</t> <t>när fienden kom</t> <t>och brunnit i Jakob som en eld</t> <t>vars lågor förtärde allt som fanns. <pb/></t>


text:
<t>Han har spänt sin båge som en fiende</t> <t>redo att skjuta.</t> <t>Som en ovän har han dödat allt</t> <t>som var behagligt att se på.</t> <t>Över dotter Sions tält</t> <t>har han öst ut sin vrede som en eld. <pb/></t>


text:
<t>Herren har blivit som en fiende,</t> <t>han har skövlat Israel</t> <t>och alla dess palats,</t> <t>han har förstört dess fästningar.</t> <t>Dottern Juda har han fyllt</t> <t>med stor sorg och klagan. <pb/></t>


text:
<t>Han har ödelagt sin egen boning</t> <t>som ett bräckligt skjul,</t> <t>ja, sin egen helgedom har han förstört.</t> <t>HERREN har låtit Sion glömma</t> <t>sina högtider och sabbater.</t> <t>I sin rasande vrede har han avsatt</t> <t>både kung och präst. <pb/></t>


