# verses

text:
<t>Herren har förkastat sitt altare</t> <t>och övergett sin helgedom.</t> <t>Palatsmurarna har han</t> <t>överlämnat åt fiender.</t> <t>Det har höjts ett rop i HERRENS hus</t> <t>som på en högtidsdag. <pb/></t>


text:
<t>HERREN har bestämt sig</t> <t>för att förstöra dotter Sions murar.</t> <t>Han har spänt ut mätsnöret</t> <t>och inte hållit tillbaka sin hand från förstörelsen.</t> <t>Han har fått vallar och murar att klaga,</t> <t>och tillsammans har de nu rasat samman. <pb/></t>


text:
<t>Stadens portar har sjunkit ner i jorden,</t> <t>hennes bommar har han brutit sönder och krossat.</t> <t>Hennes kung och furstar</t> <t>lever bland främmande folk.</t> <t>Lagen har övergivits,</t> <t>och profeterna får inte längre några syner från HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Dotter Sions äldste</t> <t>sitter tysta på marken.</t> <t>De har kastat stoft på sina huvuden,</t> <t>de är klädda i säcktyg.</t> <t>Jerusalems unga kvinnor</t> <t>har böjt sina huvuden mot jorden. <pb/></t>


text:
<t>Mina ögon är utmattade av gråt,</t> <t>mitt inre är i uppror.</t> <t>Min livskraft är uttömd,</t> <t>för mitt folk går under.</t> <t>Barn och spädbarn tynar bort</t> <t>på stadens gator. <pb/></t>


text:
<t>De frågar sina mödrar</t> <t>var bröd och vin finns,</t> <t>och de segnar ner</t> <t>likt sårade på gatorna i staden,</t> <t>de ger upp andan</t> <t>i sina mödrars armar. <pb/></t>


text:
<t>Vad ska jag säga om dig?</t> <t>Vad kan jag jämföra dig med, dotter Jerusalem?</t> <t>Vad ska jag likna dig vid, du jungfru Sion,</t> <t>för att trösta dig?</t> <t>Din skada är ändlös som havet.</t> <t>Vem kan bota dig? <pb/></t>


text:
<t>Dina profeter har sett syner för dig</t> <t>som varit falska och meningslösa.</t> <t>De har inte pekat på din skuld</t> <t>för att du skulle kunna vända från din fångenskap.</t> <t>Deras profetior har varit</t> <t>falska och förledande. <pb/></t>


text:
<t>Alla som går vägen förbi</t> <t>klappar föraktfullt i händerna åt dig,</t> <t>visslar och skakar på huvudet</t> <t>åt dotter Jerusalem:</t> <t>”Skulle detta vara den stad som kallats</t> <t>den fulländade skönheten, hela jordens glädje?” <pb/></t>


text:
<t>Alla dina fiender gapar åt dig.</t> <t>De gnisslar tänder och säger:</t> <t>”Vi har förstört henne!</t> <t>Detta är dagen vi har väntat på,</t> <t>och vi har levt för att se den!” <pb/></t>


text:
<t>HERREN har gjort som han har planerat.</t> <t>Han har fullföljt sitt ord,</t> <t>det som han i forntiden beslöt.</t> <t>Han har rivit ner skoningslöst,</t> <t>låtit dina fiender triumfera över dig</t> <t>och gett dina ovänner makten. <pb/></t>


text:
<t>Ropa högt till Herren,</t> <t>klaga, dotter Sion,<f>[3]</f></t> <t>låt dina tårar rinna som en flod,</t> <t>dag och natt.</t> <t>Unna dig ingen ro,</t> <t>låt inte dina ögon vila. <pb/></t>


text:
<t>Gå upp och ropa i natten,</t> <t>i början av nattväkterna,</t> <t>utgjut ditt hjärta som vatten</t> <t>inför Herren!</t> <t>Lyft dina händer upp mot honom</t> <t>för dina barns liv,</t> <t>för de tynar bort av hunger</t> <t>i varje gathörn. <pb/></t>


text:
<t>”Se, HERRE, tänk på</t> <t>vem du behandlar så här!</t> <t>Ska kvinnor äta sina barn,</t> <t>som de fött till livet?</t> <t>Ska präster och profeter</t> <t>dödas i Herrens helgedom? <pb/></t>


text:
<t>Unga och gamla ligger på marken,</t> <t>på gatorna,</t> <t>mina unga män och kvinnor</t> <t>har fallit för svärdet.</t> <t>Du har dödat dem på din vredes dag,</t> <t>du har slaktat dem skoningslöst. <pb/></t>


text:
<t>Som till en högtidsfest</t> <t>inbjöd du förskräckelser från alla håll.</t> <t>På HERRENS vredes dag</t> <t>kunde ingen fly eller överleva.</t> <t>Dem som jag burit och uppfostrat</t> <t>har fienden dödat.”</t>


text:
<t>Han har fört mig bort från vägen,</t> <t>slitit mig i stycken och sedan lämnat mig övergiven.</t>


text:
<t>Jag tänkte: ”Nu orkar jag inte mer,</t> <t>jag hoppas inte längre på något från HERREN.” <pb/></t>


text:
<t>HERRENS nåd är det att det inte är slut med oss,<f>[6]</f></t> <t>hans barmhärtighet upphör aldrig.</t>


text:
<t>”HERREN är min andel,” säger jag till mig själv.</t> <t>Därför vill jag hoppas på honom. <pb/></t>


text:
<t>Vattnet strömmade över mitt huvud,</t> <t>jag tänkte att nu hade slutet kommit för mig. <pb/></t>


text:
<pb/><t>Ack, vad det fina guldet</t> <t>har förlorat sin glans,</t> <t>så matt dess lyster har blivit!</t> <t>Heliga ädelstenar</t> <t>ligger utspridda i gathörnen. <pb/></t>


text:
<t>Hur kan Sions ädlaste söner,</t> <t>värda sin vikt i guld,</t> <t>nu betraktas som lerkärl,</t> <t>som verk av en krukmakares händer? <pb/></t>


text:
<t>Till och med schakalerna ger di</t> <t>och matar sina ungar,</t> <t>men dottern mitt folk har blivit lika grym</t> <t>som strutsarna i öknen. <pb/></t>


text:
<t>Dibarnets tunga klibbar fast</t> <t>vid gommen av törst,</t> <t>barnen ber om bröd,</t> <t>men ingen ger dem något. <pb/></t>


text:
<t>De som förr ätit delikatesser</t> <t>tynar bort på gatorna.</t> <t>De som vuxit upp i purpur</t> <t>ligger nu på sophögar. <pb/></t>


text:
<t>Mitt folks skuld</t> <t>är större än den som Sodom bestraffades för,</t> <t>då förödelsen kom över staden på ett ögonblick,</t> <t>utan att någon rörde sin hand.<f>[10]</f> <pb/></t>


text:
<t>Hennes furstar var renare än snö,</t> <t>vitare än mjölk,</t> <t>deras kroppar var rödare än korall,</t> <t>deras gestalt<f>[11]</f> som safir. <pb/></t>


text:
<t>Nu är deras väsen svartare än sot.</t> <t>Man känner inte igen dem på gatorna.</t> <t>Deras hud stramar kring benen,</t> <t>den har blivit torr som trä. <pb/></t>


text:
<t>De som dödades av svärd fick ett bättre öde</t> <t>än dessa som dör av svält,</t> <t>tynar bort och plågas av hunger</t> <t>i brist på åkerns gröda. <pb/></t>


text:
<t>Godhjärtade mödrar</t> <t>har med egna händer</t> <t>kokat sina barn till mat åt sig själva</t> <t>när mitt folk gick under. <pb/></t>


text:
<t>HERREN har gett fullt utlopp åt sin förbittring,</t> <t>utgjutit sin brinnande vrede.</t> <t>Han har tänt en eld i Sion</t> <t>som har förtärt staden till grunden. <pb/></t>


text:
<t>Inga kungar på jorden,</t> <t>ingen i hela världen,</t> <t>skulle ha trott att en fiende eller ovän</t> <t>kunde komma in genom Jerusalems portar. <pb/></t>


text:
<t>För hennes profeters synder,</t> <t>på grund av hennes prästers skuld</t> <t>har det skett,</t> <t>för de utgöt de rättfärdigas blod därinne. <pb/></t>


text:
<t>Blinda irrar de omkring på gatorna,</t> <t>så fläckade av blod</t> <t>att ingen vågar</t> <t>röra vid deras kläder. <pb/></t>


text:
<t>”Bort härifrån! Oren!”</t> <t>ropar man till dem.</t> <t>”Bort härifrån! Bort härifrån! Rör dem inte!”</t> <t>De flyr och irrar omkring, och bland folken säger man:</t> <t>”Här får de inte stanna.” <pb/></t>


text:
<t>HERREN själv har skingrat dem,</t> <t>han vill inte mer ha med dem att göra.</t> <t>Man visar ingen respekt för prästerna,</t> <t>ingen nåd gentemot de äldste. <pb/></t>


text:
<t>Våra ögon har svikit oss,</t> <t>när vi förgäves har spanat efter hjälp,</t> <t>sett från våra torn efter ett folk</t> <t>som ändå inte kunde rädda oss. <pb/></t>


text:
<t>Man följer våra steg,</t> <t>så att vi inte kan gå ut på våra gator.</t> <t>Vårt slut är nära. Våra dagar är räknade.</t> <t>Vårt slut har kommit. <pb/></t>


text:
<t>Våra förföljare är snabbare</t> <t>än örnar i skyn.</t> <t>Över bergen har de jagat oss</t> <t>och lurpassar på oss i öknen. <pb/></t>


text:
<t>Vår livsande, HERRENS smorde,</t> <t>fångades i deras snaror,</t> <t>han, i vars skugga vi hade tänkt</t> <t>att vi skulle få leva bland folken. <pb/></t>


text:
<t>Gläd dig bara och jubla, du dotter Edom,</t> <t>som bor i landet Us.</t> <t>Också till dig ska bägaren räckas.</t> <t>Du ska bli drucken och naken. <pb/></t>


text:
<t>Ditt straff är avtjänat, dotter Sion,</t> <t>din förvisning ska ta slut.</t> <t>Men din missgärning ska han straffa, dotter Edom,</t> <t>han ska avslöja dina synder.</t>


text:
<t>För oss åter till dig, HERRE, så att vi får återvända!</t> <t>Låt allting bli återställt som det var förut,</t>


text:
<pb/>I det trettionde året,<f>[1]</f> på femte dagen i fjärde månaden, när jag var bland de bortförda vid floden Kevar, öppnades himlen, och jag fick se syner från Gud.


text:
kom HERRENS ord till prästen Hesekiel, Busis son, i kaldéernas land, vid floden Kevar. Där rörde HERRENS hand vid honom.


text:
<pb/>Jag såg en stormvind komma från norr, ett enormt moln med flammande eld, omgivet av ett ljussken. I dess innersta, mitt i elden, glänste det som av glödande metall<f>[2]</f>.


text:
Under vingarna hade de människohänder på alla fyra sidorna<f>[3]</f>. Alla fyra hade ansikten och vingar.


text:
Deras ansikten liknade en människas ansikte, och alla fyra hade ett lejonansikte på högra sidan, alla fyra hade ett tjuransikte på vänstra sidan, och alla fyra hade ett örnansikte.


text:
Sådana var deras ansikten. Deras vingar var utbredda upptill. Var och en hade två vingar som de vidrörde varandra med, och två som täckte deras kropp.


text:
Varelsernas gestalter liknade glödande koleld och brinnande facklor.<f>[5]</f> Elden rörde sig fram och tillbaka mellan varelserna, och blixtar sköt fram ur den.


text:
<pb/>Jag såg på de fyra varelserna och lade märke till ett hjul på marken bredvid var och en av dem.


text:
Hjulen såg ut och var konstruerade så att de gnistrade som krysolit. Alla fyra var likadana och tycktes vara gjorda så att varje hjul var inneslutet i ett annat hjul.


text:
<pb/>När varelserna rörde sig, rörde sig hjulen tillsammans med dem. När varelserna lyfte över jorden, lyfte också hjulen.


text:
När varelserna rörde sig, rörde sig även hjulen, när varelserna stannade, stannade även hjulen, och när varelserna lyfte över jorden, lyfte hjulen tillsammans med dem, eftersom varelsernas ande var i hjulen.


text:
<pb/>Över varelsernas huvuden var något som liknade ett himlavalv, fruktansvärt glänsande som iskristaller, utbrett över deras huvuden.


text:
Under valvet var deras vingar utsträckta mot varandra, och med två vingar täckte de var och en sin kropp.


text:
Jag hörde bruset från deras vingar, när de rörde sig, som dånet av stora vatten, som den Väldiges röst, som larmet från en armé. När de stannade sänkte de vingarna.


text:
<pb/>Däruppe ovanför valvet över dem stod något som liknade en tron gjord av safirsten, och på det som liknade en tron satt någon som såg ut som en människa.


text:
Jag såg att det som tycktes vara hans höfter och uppåt var som glödande metall, som omgivet av eld. Neråt från det som tycktes vara hans höfter såg jag något som liknade eld, omgivet av ett ljussken.


text:
Ljusskenet som syntes runt omkring honom var som en båge i skyn en regnig dag. <pb/>Så såg det ut, det som liknade HERRENS härlighet. När jag såg den, föll jag ner med ansiktet mot marken. Då hörde jag rösten av någon som talade.


text:
Och medan han talade kom Anden<f>[7]</f> in i mig och reste upp mig på fötterna, och jag hörde honom tala till mig.


text:
<pb/>Han sa: ”Du människa, jag sänder dig till israeliterna, ett folk som gör uppror mot mig. De och deras förfäder har varit upproriska mot mig fram till denna dag.


text:
Till dessa med fräck uppsyn och envist hjärta sänder jag dig, och du ska säga till dem: ’Så säger Herren, HERREN.’


text:
Vare sig de lyssnar eller inte  —  för ett upproriskt släkte är de  —  kommer de att få veta att en profet har varit ibland dem.


text:
<pb/>Du människa, var inte rädd för dem! Var inte rädd för vad de säger, även om det är nässlor och törnen runt omkring dig och du bor bland skorpioner. Var inte rädd för vad de säger, och bli inte förskräckt för dem, för de är ett upproriskt släkte.


text:
Människa, lyssna nu på vad jag säger till dig. Var inte upprorisk som detta upproriska släkte! Öppna munnen och ät vad jag ger dig!”


text:
Han rullade upp den inför mig, och den var fullskriven på både fram- och baksidan. Det som var skrivet i den var klagosånger, suckan och jämmer.


text:
<pb/>Sedan sa han till mig: ”Du människa, ät upp vad som finns framför dig, ät upp den här bokrullen! Gå sedan och tala till israeliterna!”


text:
”Människa”, sa han till mig, ”ät upp och fyll din buk med denna bokrulle som jag ger dig.” Jag åt, och den smakade sött som honung.


text:
Det är inte till ett folk med ett främmande och obegripligt språk som du sänds ut, utan till israeliterna,


text:
inte till många folk vars främmande språk och svårbegripliga tal du inte kan förstå. Om jag hade sänt dig till dem skulle de ha lyssnat till dig.


text:
Men israeliterna vill inte lyssna till dig mer än de vill lyssna till mig. Alla israeliterna har hårda pannor och hårda hjärtan.


text:
Jag ska göra din panna hård som den hårdaste sten, hårdare än flinta. Var inte rädd för dem, låt dig inte skrämmas av dem. De är ju ett upproriskt släkte.”


text:
Gå till dina landsmän i fångenskapen, tala till dem, och vare sig de lyssnar eller inte, ska du säga till dem: ’Så säger Herren, HERREN.’ ”


text:
<pb/>Sedan lyfte Anden mig upp. Bakom mig hörde jag då ett väldigt dån: ”Välsignad vare HERRENS härlighet<f>[8]</f> från denna plats!”


text:
Dånet kom från varelsernas vingar när de rörde vid varandra och ljudet från hjulen intill dem, ett väldigt dån.


text:
Anden lyfte mig upp och förde mig bort. Jag var bitter och upprörd medan jag gick. HERRENS hand vilade tungt på mig.


text:
Jag kom till de bortförda i Tel Aviv<f>[9]</f>, som bodde vid floden Kevar. Där blev jag sittande bland dem i sju dagar, modfälld.


text:
”Du människa, jag har utsett dig till en väktare för israeliterna. Lyssna till vad jag har att säga och varna dem för mig.


text:
När jag säger till den gudlöse: ’Du ska dö,’ och du inte varnar honom eller tillrättavisar honom för hans onda leverne, för att rädda hans liv, då ska den gudlöse dö i sin synd, men vedergällningen för hans liv ska jag kräva av dig.


text:
Men om du varnar den gudlöse och han inte vänder om från sin ondska eller sitt onda leverne, då ska han dö i sin synd, men du har räddat ditt liv.


text:
<pb/>Likaså om en rättfärdig vänder bort från sin rättfärdighet och gör det som är orätt, ska jag lägga en stötesten framför honom, och han ska dö. Om du inte har varnat honom måste han dö i sin synd. Man ska inte komma ihåg hans rättfärdiga gärningar, och vedergällningen för hans liv ska jag kräva av dig.


text:
Men om du varnar den rättfärdige för att synda, och han inte syndar, då ska han få leva därför att han lät varna sig, och då har du också räddat ditt liv.”


text:
<pb/>HERRENS hand var över mig där, och han sa till mig: ”Gå bort till dalen, så ska jag tala med dig där.”


text:
Jag reste mig och gick till dalen. Där stod HERRENS härlighet, på samma sätt som jag hade sett vid floden Kevar. Då föll jag ner med ansiktet mot jorden.


text:
<pb/>Sedan kom Anden in i mig och reste mig upp på fötterna. Han talade till mig och sa: ”Gå och stäng in dig i ditt hus!


text:
Jag ska låta din tunga fastna i gommen, så att du blir stum och inte kan tillrättavisa dem. De är ju ett upproriskt släkte.


text:
Men när jag talar med dig ska jag lösa din tunga, och du ska säga till dem: ’Så säger Herren, HERREN!’ Den som vill lyssna, ska lyssna, den som inte vill, lyssnar inte. De är ju ett upproriskt släkte.


text:
Belägra den, bygg en belägringsvall mot den och res en ramp, slå upp ett läger och sätt upp murbräckor runt omkring den.


text:
Ta en järnplåt och sätt upp den som en mur mellan dig och staden. Vänd dig sedan mot den och håll den belägrad. Belägra den, det ska vara ett tecken för israeliterna.


text:
<pb/>Lägg dig sedan på din vänstra sida och ta på dig Israels skuld. Lika länge som du ligger så ska du bära Israels skuld.


text:
Jag ska lägga deras skuld på dig i lika många dagar som de år som de har syndat, 390 dagar. Så länge ska du bära israeliternas skuld.


text:
<pb/>När du har gjort detta, ska du lägga dig ner igen, nu på din högra sida, och bära Juda folks skuld i fyrtio dagar. En dag för varje år har jag bestämt åt dig.


text:
Jag ska binda dig med rep, så att du inte kan vända dig från den ena sidan till den andra förrän dina belägringsdagar är över.


text:
<pb/>Ta vete, korn, bönor, linser, hirs och emmer. Blanda dem i en kruka och baka bröd åt dig av det. Det ska du äta under den tid du ligger på sidan, 390 dagar.


text:
Mät också upp vattnet du ska dricka: en sjättedels hin<f>[11]</f> som du ska dricka vid bestämda tider.


text:
<pb/>Då sa jag: ”Nej, min Herre, HERRE, jag har aldrig orenat mig. Ända från min ungdom har jag aldrig ätit något självdött eller ihjälrivet djur, och aldrig har något orent kött kommit i min mun.”


text:
Då sa han till mig: ”Jag låter dig använda kogödsel i stället för människoavföring att baka ditt bröd över.”


text:
<pb/>Sedan sa han till mig: ”Människa, jag ska låta det bli brist på bröd i Jerusalem. De ska äta sitt uppvägda bröd med oro och dricka sitt uppmätta vatten med förfäran.


text:
De ska lida brist på både bröd och vatten och se på varandra med skräck och tyna bort på grund av sin synd.


text:
<pb/>Människa, ta ett skarpt svärd och använd det som rakkniv för att raka av dig hår och skägg. Ta en våg och dela upp håret.


text:
En tredjedel ska du bränna inne i staden när belägringsdagarna är över. En tredjedel ska du hugga med svärd runt omkring i staden. En tredjedel ska du sprida för vinden. Jag ska jaga dem med draget svärd.


text:
Ta till sist några av dessa och kasta i elden och bränn upp dem. Därifrån ska en eld gå ut över hela Israels folk.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Detta är Jerusalem som jag har satt mitt ibland folken, omgivet av andra länder.


text:
Staden har i sin gudlöshet handlat upproriskt mot mina bud mer än andra folk och brutit mot mina stadgar mer än länderna runt omkring. De har förkastat mina bud och inte följt mina stadgar.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Ni har varit trotsigare än folken runt omkring er, eftersom ni inte har följt mina bud och inte hållit er till mina stadgar och inte ens de omgivande folkens lagar.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Jag själv är emot dig och ska verkställa min dom i dig i folkens åsyn.


text:
För dina avskyvärda handlingars skull ska jag göra med dig något jag aldrig gjort eller kommer att göra.


text:
Föräldrar kommer att äta sina barn och barn sina föräldrar. Jag ska verkställa min dom över dig och sprida dem som överlever för alla vindar.


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN: Därför att du har orenat min helgedom med alla dina vidriga avgudar och avskyvärdheter, ska jag dra mig undan er. Jag ska inte ha något förbarmande med dig, inte skona dig.


text:
En tredjedel av dig ska dö av hunger och pest därinne, en tredjedel ska falla för svärd runt omkring dig, och en tredjedel ska jag sprida för jordens alla vindar, och jag ska jaga dem med draget svärd.


text:
<pb/>Min vrede ska lägga sig, min förbittring mot dem stillas, och jag får min hämnd. De ska förstå att jag, HERREN, har talat till dem i svartsjuk vrede, när jag låter min vredesglöd komma över dem.


text:
<pb/>Jag ska ödelägga dig och göra dig till åtlöje bland folken runt omkring dig och inför alla som går förbi.


text:
Du ska bli till skam och åtlöje, till varning och skräck för folken runt omkring dig, när jag i min vrede och förbittring verkställer min dom mot dig och mitt straff. Jag, HERREN, har talat.


text:
Jag ska skjuta hungerns onda, förgörande pilar, skjuta för att förgöra er. Jag ska låta er hungersnöd bli värre och värre och låta brödet ta slut.


text:
Jag ska sända hungersnöd och onda vilddjur mot dig, som ska göra dig barnlös. Pest och blodbad ska drabba dig, när jag låter ett svärd riktas mot dig. Jag, HERREN, har talat.”


text:
Säg: ’O, Israels berg, hör ordet från Herren, HERREN! Så säger Herren, HERREN till bergen, höjderna, till bäckarna och dalarna: Jag ska själv rikta svärdet mot er och förgöra era offerhöjder.


text:
Era altaren ska raseras och era rökelsealtaren krossas. Jag ska låta era dräpta falla inför era avgudar.


text:
Överallt där ni bor ska städerna ödeläggas och offerplatserna förhärjas, era avgudar krossas och förintas, era rökelsealtaren läggas i ruiner och era verk utplånas.


text:
<pb/>Men jag ska låta några av er överleva och komma undan svärdet och spridas bland främmande folk i främmande länder.


text:
Då ska era räddade tänka på mig bland de folk där de befinner sig i exil, hur jag har krossats av deras trolösa hjärtan, som vände sig bort från mig, och deras ögon, som lystet spanade efter avgudar. De kommer att avsky sig själva för allt det onda som de har gjort och för alla sina avskyvärda handlingar.


text:
De kommer att inse att jag är HERREN och att jag menade allvar när jag talade om detta onda för dem.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Slå ihop dina händer och stampa med dina fötter, ropa ut ett ve över allt det onda och avskyvärda israeliterna har gjort. De ska falla för svärd, hungersnöd och pest.


text:
Den som är långt borta ska dö av pest. Den som är nära ska dödas med svärd, och den som blir kvar och överlever ska dö av hunger. Så ska jag uttömma min vrede över dem.


text:
Då ska de inse att jag är HERREN, när deras dräpta ligger spridda mitt ibland sina avgudar, runt omkring deras altaren, på alla höga kullar, på alla bergstoppar, under alla grönskande träd och bland alla lummiga terebinter, överallt där de offrat doftande rökelseoffer till alla sina avgudar.


text:
Jag ska räcka ut min hand mot dem och göra landet, var de än bor, fullständigt öde, från öknen till Rivla<f>[12]</f>. Då ska de inse att jag är HERREN.’ ”


text:
”Människa, så säger Herren, HERREN till Israels land: <pb/><t>’Slutet har kommit, slutet har kommit</t> <t>för landets fyra hörn.</t>


text:
<t>Nu är slutet över dig,</t> <t>för jag ska låta min vrede komma över dig</t> <t>och döma dig för dina gärningar,</t> <t>ge dig igen för allt det askyvärda du gjort.</t>


text:
<t>Jag ska inte ha något förbarmande med dig,</t> <t>inte skona dig.</t> <t>Jag ska verkligen straffa dig</t> <t>för vad du har gjort,</t> <t>för alla dina avskyvärda handlingar.</t> <pb/>Då ska ni inse att jag är HERREN.’


text:
<t>Slutet har kommit, slutet har kommit,</t> <t>det har rest sig mot dig.</t> <t>Se, det kommer!</t>


text:
<t>Din dom kommer över dig,</t> <t>du som bor i landet,</t> <t>tiden närmar sig, dagen är inne,</t> <t>bestörtning, inga glädjerop på bergen.<f>[14]</f></t>


text:
<t>Snart ska jag tömma ut min vrede över dig,</t> <t>ösa ut min förbittring på dig,</t> <t>och döma dig för dina gärningar,</t> <t>ge dig igen för allt det askyvärda du gjort.</t>


text:
<t>Jag ska inte ha något förbarmande med dig,</t> <t>inte skona dig.</t> <t>Jag ska ge dig igen</t> <t>för vad du har gjort,</t> <t>dina avskyvärda handlingar ska komma över dig själv.</t> <pb/>Då ska ni inse att det är jag, HERREN, som slår er.


text:
<pb/><t>Dagen är inne, domen kommer,</t> <t>den närmar sig.</t> <t>Staven blomstrar,</t> <t>övermodet frodas.<f>[15]</f></t>


text:
<t>Våldet har växt till en ondskans stav.</t> <t>Inget av folket blir kvar,</t> <t>ingen från den där hopen,</t> <t>inget av deras rikedom,</t> <t>inget av värde.<f>[16]</f></t>


text:
<t>Tiden är inne, dagen drar allt närmare.</t> <t>Köparen ska inte glädja sig</t> <t>och säljaren inte sörja,</t> <t>för vreden drabbar hela hopen.</t>


text:
<t>Säljaren ska inte återvända till det han sålt,</t> <t>så länge de lever,</t> <t>för vreden<f>[17]</f> drabbar hela hopen.</t> <t>För deras synders skull</t> <t>ska ingen av dem få behålla livet. <pb/></t>


text:
<t>De blåser i hornet</t> <t>och gör sig redo,</t> <t>men ingen drar ut till strid,</t> <t>för min vrede drabbar hela hopen.</t>


text:
<t>Svärdet härjar där ute,</t> <t>pest och hungersnöd där inne.</t> <t>Den som är ute på fälten</t> <t>dör genom svärdet,</t> <t>den som är inne i staden</t> <t>går under genom hungersnöd och pest.</t>


text:
<t>De som undkommer och flyr</t> <t>är uppe i bergen,</t> <t>klagande som duvor i dalarna,</t> <t>var och en över sin synd.</t>


text:
<t>De klär sig i säcktyg</t> <t>och höljer sig i skräck,</t> <t>skam täcker deras ansikten,</t> <t>och allas huvuden är rakade. <pb/></t>


text:
<t>De kastar sitt silver på gatan,</t> <t>och deras guld har blivit orent.</t> <t>Deras silver och guld kan inte rädda dem</t> <t>på HERRENS vredes dag.</t> <t>Dessa ägodelar kan varken tillfredsställa deras hunger</t> <t>eller fylla deras magar.</t> <t>Sådant har fått dem att falla i synd.</t>


text:
<t>Dess härliga glans blev deras stolthet,</t> <t>de gjorde av det sina vidriga avgudar</t> <t>och sina avskyvärda bilder.</t> <t>Därför gör jag det till orenhet för dem.</t>


text:
<t>Jag ska ge det som byte till främlingar</t> <t>och som rov till jordens gudlösa,</t> <t>och de kommer att vanhelga det.</t>


text:
<t>Jag ska vända mig bort från dem,</t> <t>och de kommer att vanhelga min dyrbarhet<f>[19]</f>.</t> <t>Våldsmän ska komma in och vanhelga den. <pb/></t>


text:
<t>Gör i ordning kedjor,</t> <t>för landet är fullt av blodsutgjutelse</t> <t>och staden full av våld.</t>


text:
<t>Jag ska leda dit de värsta folken,</t> <t>och de ska inta deras hem.</t> <t>Jag ska göra slut på de starkas övermod,</t> <t>och deras helgedomar ska vanhelgas.</t>


text:
<t>Olycka ska komma efter olycka,</t> <t>sorgebud ska följa sorgebud.</t> <t>De försöker få en syn av en profet.</t> <t>Prästen saknar lagen,</t> <t>och de äldste har inga råd.</t>


text:
<t>Kungen sörjer,</t> <t>fursten klär sig i fasa<f>[20]</f>,</t> <t>och landets folk står med darrande händer.</t> <t>Jag ska ge dem igen för vad de gjort</t> <t>och döma dem så som de själva har dömt.</t> <pb/>Då ska de inse att jag är HERREN.’ ”


text:
<pb/>Det sjätte året, på femte dagen i den sjätte månaden<f>[21]</f>, satt jag i mitt hem, med de äldste i Juda sittande framför mig. Då kom Herrens, HERRENS hand över mig.


text:
Jag såg en gestalt som liknade en människa<f>[22]</f>. Från det som tycktes vara hans höfter och nedåt syntes eld, och från hans höfter och uppåt var det som strålande ljus och glödande metall.


text:
Han sträckte fram något som liknade en hand och tog tag i mitt hår. Och Anden lyfte mig upp mellan jord och himmel och förde mig i Guds syner till Jerusalem, till ingången till den inre porten, den mot norr, där den avgudabild stod som hade provocerat Herrens svartsjuka vrede.


text:
<pb/>Han sa till mig: ”Du människa, titta åt norr!” Jag tittade då åt norr, och där, vid ingången norr om altaret, stod själva vredesbilden.


text:
<pb/>Och han sa till mig: ”Du människa, ser du vad de gör? Israeliterna bedriver ytterst avskyvärda ting här, så att jag måste lämna min helgedom.<f>[23]</f> Men du ska få se ting som är ännu mer avskyvärda.”


text:
Han sa till mig: ”Människa, bryt dig igenom väggen.” Jag bröt mig igenom väggen och fick se en dörröppning.


text:
Jag gick in och såg allehanda bilder på kräldjur och vidrig boskap och israeliternas alla avgudabilder inristade på väggarna runt omkring.


text:
Sjuttio av de äldste i Israel stod där framför dem, tillsammans med Jaasanja, Shafans son. Var och en av dem hade sitt rökelsekar i handen, och ett doftande moln av rökelse steg upp.


text:
<pb/>Han sa till mig: ”Du människa, ser du vad de äldste i Israel sysslar med i mörkret, var och en i sin avgudakammare? De säger: ’HERREN ser oss inte. HERREN har övergett landet.’ ”


text:
<pb/>Han ledde mig till ingången till norra porten till HERRENS hus, och där satt kvinnor och begrät Tammuz<f>[24]</f>.


text:
<pb/>Så ledde han mig till den inre förgården till HERRENS hus. Där, vid ingången till HERRENS hus, mellan förhuset och altaret, stod omkring tjugofem män med ryggarna mot HERRENS tempel, vända mot öster, och tillbad solen.


text:
<pb/>Han sa till mig: ”Ser du, människa? Är det inte nog för Juda folk med de avskyvärda ting som de bedriver här, eftersom de också har fyllt landet med våld och om och om igen provocerat min vrede? Se hur de håller en kvist framför näsan!<f>[25]</f>


text:
Därför ska jag nu handla i vrede. Jag ska inte ha något förbarmande med dem eller skona dem, och hur högt de än ropar till mig ska jag inte lyssna.”


text:
<pb/>Sedan hörde jag honom ropa med hög röst: ”För hit stadens väktare, var och en med sitt förstörelsevapen i handen!”


text:
Då kom sex män ut genom den övre porten, den mot norr, var och en med sitt dödsbringande vapen i hand. Bland dem var en man klädd i linnekläder och med ett skrivdon vid sin höft. De kom in och ställde sig vid kopparaltaret.


text:
Israels Guds härlighet höjde sig nu från keruben som den hade vilat på och flyttade sig till templets tröskel. Han ropade på mannen som var klädd i linnekläder och hade skrivdonet vid sin höft.


text:
HERREN sa till honom: ”Gå genom staden Jerusalem och gör ett märke<f>[26]</f> i pannan på dem som suckar och klagar över allt det avskyvärda som bedrivs där.”


text:
<pb/>Till de andra hörde jag honom säga: ”Följ efter honom genom staden och döda! Visa inget förbarmande, ingen förskoning!


text:
Döda åldring likväl som ung man och ung kvinna, barn och vuxen kvinna, döda och förgör. Men rör ingen som bär märket. Börja vid min helgedom!” De började då med de män, de äldste, som stod framför templet.


text:
<pb/>Han sa till dem: ”Orena templet! Fyll förgården med de dräpta! Gå nu!” De gick då ut för att döda i staden.


text:
Medan de dödade, var jag ensam. Jag föll ner med ansiktet mot jorden och ropade: ”O, Herre, HERRE! Vill du utplåna allt som finns kvar av Israel, när du nu utgjuter din vrede över Jerusalem?”


text:
<pb/>Han svarade mig: ”Israels och Judas synd är mycket stor, och landet är fullt av blodsutgjutelse och staden full av laglöshet. De säger: ’HERREN har övergett landet, HERREN ser inget.’


text:
Därför ska jag inte visa något förbarmande, inte skona dem. Jag ska ge dem igen för vad de har gjort.”


text:
<pb/>Då kom mannen som var klädd i linnekläder och bar skrivdon vid sin höft tillbaka och sa: ”Jag har gjort som du befallde mig.”


text:
<pb/>Jag såg att på valvet över kerubernas<f>[27]</f> huvuden var gjort av något safirliknande, något som liknade en tron.


text:
Herren sa till mannen i linnekläderna: ”Gå in mellan hjulen under keruben, fyll dina händer med brinnande kol och sprid ut dem över staden.” Jag såg honom gå.


text:
Sedan höjde sig HERRENS härlighet från keruben och flyttade sig till templets tröskel. Templet fylldes av molnet, och förgården var full av glansen från HERRENS härlighet.


text:
Ljudet av kerubernas vingar hördes ut till den yttre förgården. Det var som Gud den Väldiges röst när han talar.


text:
<pb/>När han befallde mannen i linnekläderna att ta eld som fanns mellan hjulen, mellan keruberna, gick han in och ställde sig vid ett av hjulen.


text:
Keruben sträckte ut sin hand till elden som brann mellan keruberna, tog av den och lade i händerna på mannen i linnekläder, som tog elden och gick ut.


text:
De kunde gå i alla fyra riktningarna utan att vända sig när de gick. Keruberna gick i den riktning dit huvudet vände sig, och de vände sig inte när de gick.<f>[28]</f>


text:
Hela deras kropp, rygg, händer och vingar, liksom deras fyra hjul, var helt och hållet fulla av ögon.


text:
Var och en av keruberna hade fyra ansikten, det första ansiktet var en kerubs<f>[29]</f>, det andra en människas, det tredje ett lejons och det fjärde en örns ansikte.


text:
När keruberna gick, gick också hjulen bredvid dem. Och när keruberna lyfte sina vingar för att höja sig över jorden, vände inte hjulen bort från deras sida.


text:
När de stod stilla, stod hjulen också stilla, och när de höjde sig, höjde sig hjulen med dem, för varelsernas ande fanns i hjulen.


text:
Keruberna lyfte sina vingar och höjde sig över jorden. Jag såg på, och när de gav sig iväg, följde hjulen med dem. De stannade vid ingången till den östra porten av HERRENS hus. Och Israels Guds härlighet var över dem.


text:
<pb/>Det var samma varelser som jag hade sett under Israels Gud vid floden Kevar, och jag förstod att de var keruber.


text:
Deras ansikten var likadana som de som jag hade sett vid floden Kevar, och de gick var och en rakt fram.


text:
<pb/>Sedan lyfte Anden upp mig och förde mig till östra porten till HERRENS hus, den som vetter mot öst. Vid ingången till porten stod tjugofem män, och bland dem såg jag Jaasanja, Assurs son, och Pelatja, Benajas son, folkets ledare.


text:
Då sa han till mig: ”Du människa, detta är de män som tänker ut orätt och ger dåliga råd i den här staden.


text:
<pb/>Sedan kom HERRENS Ande över mig och sa till mig: ”Säg: Så säger HERREN: Så här tänker ni, israeliter, jag vet vad som försiggår inom er.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: De dödade som ni har kastat här är köttet och staden är grytan. Men er ska jag föra bort härifrån.


text:
Ni ska falla för svärdet. Vid Israels gräns ska jag verkställa domen över er, och ni ska inse att jag är HERREN.


text:
Staden ska inte vara någon gryta för er, och ni ska inte vara köttet i den. Vid Israels gräns ska jag verkställa domen över er.


text:
Då ska ni inse att jag är HERREN. Ni har inte följt mina bud eller lytt mina lagar utan hållit er till lagarna hos folken runt omkring er.”


text:
<pb/>Medan jag profeterade dog Pelatja, Benajas son. Då föll jag ner med ansiktet mot marken och ropade med hög röst: ”Herre, HERRE, tänker du utplåna det som finns kvar av Israel?”


text:
”Människa, det är om dina bröder, ja, om dina bröder och släktingar och om hela Israels folk som Jerusalems invånare säger: ’De är långt borta från HERREN. Detta land har getts åt oss som arv och egendom.’


text:
<pb/>Säg därför: ’Så säger Herren, HERREN: Även om jag har fört dem långt bort bland folken och skingrat dem i främmande länder, har jag ändå varit en liten helgedom för dem i länderna de kommit till.’<f>[31]</f>


text:
<pb/>Säg därför: ’Så säger Herren, HERREN: Jag ska samla er bland folken och föra er tillbaka från de länder dit ni skingrats och ge er Israels land.’


text:
Jag ska ge dem ett nytt hjärta<f>[32]</f>, och jag ska ge dem en ny ande. Jag ska ta bort deras stenhjärtan och ge dem ett hjärta av kött,


text:
Men de som håller sig till sina vidriga avgudar och sina avskyvärdheter, dem ska jag vedergälla för det som de har gjort, säger Herren, HERREN.”


text:
<pb/>Sedan bredde keruberna ut sina vingar, och hjulen följde dem, och över dem vilade Israels Guds härlighet.


text:
Anden lyfte mig, och i en syn från Guds Ande förde han mig till Kaldéen, till dem som levde i fångenskap där. Så försvann den syn jag fått se.


text:
”Du människa, du bor bland ett upproriskt släkte. De har ögon att se med men ser inte. De har öron att höra med men hör inte, för de är ett upproriskt släkte.


text:
<pb/>Därför ska du, människa, packa dina tillhörigheter så som för exil, och mitt på ljusa dagen ska du inför dem vandra bort från din plats till en annan plats, så att de ser det. Kanske ska de då förstå, trots att de är ett upproriskt släkte.


text:
För ut dina tillhörigheter, som du packat så som för exil, inför dem mitt på dagen, så att de ser det. Ge dig sedan iväg på kvällen, så att de ser det, och gå som landsflyktiga brukar gå.


text:
Lägg packningen på dina axlar inför dem, och vandra så iväg med den, bort i skymningen. Täck över ditt ansikte, så att du inte ser landet, för jag gör dig till ett tecken för israeliterna.”


text:
<pb/>Jag gjorde som jag hade blivit tillsagd. På ljusa dagen bar jag ut mina tillhörigheter, som om jag skulle gå i exil. På kvällen gjorde jag ett hål i muren med händerna. Med packningen på mina axlar gick jag ut i skymningen, så att de såg det.


text:
<pb/>Säg till dem: ’Så säger Herren, HERREN: Denna profetia gäller fursten i Jerusalem och allt folket i Israel som finns där.’


text:
Säg: ’Jag är ett tecken för er.’ <pb/>Så som jag har gjort ska det gå dem. De ska gå i exil, föras bort i fångenskap.


text:
<pb/>Fursten som är bland dem ska i skymningen lyfta sin packning på axeln och gå ut. De ska göra ett hål i muren och ta ut honom genom det.<f>[33]</f> Han ska täcka över sitt ansikte, så att han inte ser landet.


text:
Jag ska breda ut mitt nät över honom, och han ska fångas i min snara. Jag ska sedan föra honom till Babylonien, kaldéernas land, men han ska inte se det, och han kommer att dö där.


text:
Jag ska sprida alla som finns runt omkring honom, hans stab och alla hans trupper åt alla väderstreck och jaga dem med draget svärd.


text:
De ska inse att jag är HERREN, när jag skingrar dem bland folken och sprider ut dem i främmande länder.


text:
Men jag ska låta några undkomma svärd, hungersnöd och pest, så att de ska kunna berätta om sina avskyvärda handlingar för folken som de kommer till. De ska då inse att jag är HERREN.”


text:
Säg till folket i landet: ’Så säger Herren, HERREN om Jerusalems invånare i Israels land: de ska äta sin mat i ängslan och dricka sitt vatten i fasa. Landet ska helt ödeläggas på grund av dess invånares våldsbenägenhet.


text:
”Du människa, vad är det för ordspråk ni har i Israels land: ’Tiden går och det blir ingenting av någon syn?’


text:
Säg därför till dem: ’Så säger Herren, HERREN: Jag ska göra slut på detta ordspråk, så att de inte mer använder det i Israel.’ Säg dem detta i stället: ’Det är snart dags för alla syner att uppfyllas.


text:
Jag, HERREN, talar vad jag vill, och det går i uppfyllelse utan dröjsmål. I er egen tid, du upproriska släkte, ska jag uttala mitt ord och låta det gå i uppfyllelse, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
”Du människa, israeliterna säger: ’Hans syn ligger långt fram i tiden. Han profeterar om en avlägsen framtid.’


text:
Säg därför till dem: ’Så säger Herren, HERREN: Det ska inte dröja länge innan det ord jag har uttalat ska uppfyllas, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
”Människa, profetera mot Israels profeter som profeterar, säg till dem som profeterar utifrån sina egna ingivelser: Hör HERRENS ord!


text:
Så säger Herren, HERREN: Ve de dåraktiga profeter som följer sin egen ande och som inte har sett någonting!


text:
Ni har inte gått upp till rämnorna i muren, inte byggt upp muren runt israeliterna, så att de kan stå emot i striden på HERRENS dag.


text:
De ser falska syner och deras spådomar är lögn. De säger: ’Så säger HERREN’, trots att HERREN inte har sänt dem. Ändå räknar de med att deras ord ska gå i uppfyllelse.


text:
Har det inte varit falska syner ni sett och lögnaktiga siarord som ni uttalat när ni säger: ’Så säger HERREN’, fast jag inte har talat?


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Eftersom ni talar falska ord och ser lögnaktiga syner, är jag emot er, säger Herren, HERREN.


text:
Jag ska ta tag i de profeter som ser falska syner och talar lögnaktiga siarord. De ska inte få tillhöra mitt folks råd, inte skrivas in i israeliternas släktregister, och inte heller får de komma in i Israels land. Då ska ni inse att jag är Herren, HERREN.


text:
<pb/>De har lett mitt folk vilse genom att säga: ’Allt är väl’, när det inte alls är väl. När de bygger en mur, kalkar de den vit.


text:
Säg till dessa som håller på med att kalka den att muren kommer att falla. Slagregn ska komma, hagel falla och stormvind bryta lös.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Jag ska i min vrede släppa lös en stormvind, i mitt raseri låta ett slagregn falla, och i min vredesglöd hagel föröda.


text:
Jag ska bryta ner muren ni kalkat och jämna den med marken, så att grunden ligger bar. Och när den faller ska ni gå under därinne. Då ska ni inse att jag är HERREN.


text:
Så ska jag uttömma min vrede mot muren och mot dem som kalkade den. Jag ska säga till er: Muren är borta, liksom de som kalkade den,


text:
de profeter i Israel som profeterade om Jerusalem och såg syner att allt var väl, när det inte alls var väl, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Du människa, vänd dig mot de kvinnor bland ditt folk som profeterar utifrån sina egna ingivelser. Profetera mot dem


text:
och säg: ’Så säger Herren, HERREN: Ve dessa som syr band för alla handleder och gör slöjor i olika längder för alla huvuden, för att fånga människoliv! Fångar ni mitt folks liv medan ni skonar era egna?<f>[34]</f>


text:
För några handfull korn och några brödbitar vanhelgar ni mig inför mitt folk. Ni dödar dem som inte ska dö och låter dem leva som inte ska leva. Ni ljuger för mitt folk som gärna lyssnar på lögn.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Jag ska agera mot era band som ni fångar människoliv med, som fåglar<f>[35]</f>, jag ska slita dem från era armar. Jag ska släppa dem fria som ni har fångat som fåglar.


text:
Jag ska slita av era slöjor och rädda mitt folk ur ert grepp. De ska inte längre vara ett byte för er. Då ska ni inse att jag är HERREN.


text:
Med era lögner har ni slagit ner modet på den rättfärdige, när jag inte ville bedröva honom. Ni har uppmuntrat den gudlöse, så att han inte vänder om från sitt onda leverne och räddar sitt liv.


text:
Därför ska ni inte längre se falska syner eller spådomar. Jag ska befria mitt folk ur era händer. Då ska ni inse att jag är HERREN.’ ”


text:
”Du människa, avgudarna har fått makt över dessa män. De har ställt framför sig en synd som blir deras fall. Skulle då jag låta dem be mig om råd?


text:
Tala därför till dem och säg: ’Så säger Herren, HERREN: Om någon israelit låter avgudarna ta makten över honom och ställer framför sig en synd som blir hans fall, och sedan kommer till en profet, så ska jag, HERREN, själv svara honom efter vad han förtjänar för sina många avgudars skull.


text:
Jag ska gripa tag i israeliternas hjärtan som alla har vänt sig bort från mig för sina avgudars skull.’


text:
<pb/>Säg därför till israeliterna: ’Så säger Herren, HERREN: Omvänd er! Vänd er bort från era avgudar, vänd er bort från alla era avskyvärdheter!


text:
<pb/>Om någon israelit eller någon av de främlingar som bor i Israel överger mig och låter avgudar få makten över honom och ställer framför sig en synd som blir hans fall och sedan ändå kommer till profeten för att genom honom rådfråga mig, ska jag, HERREN, själv svara honom.


text:
Jag ska vända mig mot den mannen och göra honom till ett varnande exempel och ett ordspråk, och jag ska utrota honom ur mitt folk. Då ska ni inse att jag är HERREN.


text:
<pb/>Och om profeten förleds till att tala, så är det jag, HERREN, som förlett den profeten.<f>[36]</f> Jag ska räcka ut min hand mot honom och utrota honom ur mitt folk Israel.


text:
så att Israels folk inte längre irrar bort från mig, inte längre orenar sig med alla sina överträdelser. De ska vara mitt folk, och jag ska vara deras Gud, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
”Du människa, om ett land syndade mot mig genom att handla trolöst, och jag räckte ut min hand mot det, stoppade dess tillgång på livsmedel och lät hungersnöd drabba det och gjorde slut på både människor och djur,


text:
om då dessa tre män, Noa, Daniel<f>[37]</f> och Job var där, skulle de med sin rättfärdighet bara kunna rädda sig själva, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Om jag lät rovdjur invadera landet och döda befolkningen, så att det blev så öde att ingen vågade färdas genom det för djurens skull,


text:
och om dessa tre män levde där, skulle de, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, inte ens kunna rädda sina egna söner och döttrar. Bara de själva skulle bli räddade, men hela landet skulle ödeläggas.


text:
<pb/>Eller om jag lät svärdet drabba landet och befallde det att dra genom landet, om jag utrotade både människor och djur,


text:
och om dessa tre män levde där, skulle de, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, inte ens kunna rädda sina egna söner och döttrar. Bara de själva skulle bli räddade.


text:
<pb/>Om jag sände pest till landet och tömde ut min vrede genom ett blodbad där, för att utrota både människor och djur,


text:
och om Noa, Daniel och Job levde där, skulle de, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, inte ens kunna rädda sin egen son eller dotter. Med sin rättfärdighet skulle de bara kunna rädda sig själva.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Värre ska det bli när jag sänder mina fyra fruktansvärda domar: svärd, hungersnöd, vilddjur och pest, för att utrota både människor och djur.


text:
Några kommer dock att överleva och föras bort, både söner och döttrar. De ska komma till er, och när ni ser hur de lever och handlar, ska ni finna tröst för det onda som jag har låtit drabba Jerusalem, för allt som jag har låtit komma över det.


text:
Ni ska finna tröst i att se hur de lever och handlar. Då ska ni inse att jag inte utan orsak har gjort allt vad jag har gjort där, säger Herren, HERREN.”


text:
Tar man virke av den för att tillverka något? Kan man ens göra en pinne av den för att hänga upp något på?


text:
Om den har lagts som ved på elden, och elden har förtärt dess båda ändar, och den är svedd även på mitten, duger den då till något?


text:
Om den var så oanvändbar medan den ännu var hel, hur mycket mindre kan den användas till någonting när elden har förtärt och bränt den?


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Så som jag av skogens träd har lagt vinstocken som ved på elden, så ska jag göra med Jerusalems invånare.


text:
Jag ska vända mig mot dem. De har kommit ut ur elden, ändå ska elden förtära dem. Ni ska inse att jag är HERREN, när jag vänder mig mot dem.


text:
Säg: ’Så säger Herren, HERREN till Jerusalem: Du härstammar från och är född i kanaanéernas land. Din far var en amoré och din mor en hettit.


text:
När du föddes var det ingen som klippte av din navelsträng, du blev inte tvättad ren<f>[38]</f> och ingniden med salt, inte heller lindad.


text:
Ingen visade det minsta medlidande för dig och gjorde något av detta för dig, ingen hade förbarmande med dig. Den dag du föddes kastades du ut på marken, avskydd som du var.


text:
<pb/>Men jag kom förbi och fick se dig där, sprattlande i ditt eget blod, och jag sa till dig, där du låg i ditt eget blod: ”Du ska leva!”


text:
Jag lät dig växa upp som en planta på fältet. Du växte och blev stor och mycket vacker. Dina bröst formades och ditt hår växte, men du var naken och oskyddad.


text:
<pb/>Jag gick förbi och såg dig, och nu var din tid inne, tiden för kärleken. Jag svepte min mantel omkring dig och täckte din nakenhet. Jag svor dig trohet och ingick ett förbund med dig, säger Herren, HERREN, och så blev du min.


text:
Jag klädde dig i broderade kläder och satte på dig sandaler av delfinskinn. Jag klädde dig i fint linne och täckte dig med dyrbara kläder.<f>[39]</f>


text:
Så blev du smyckad med guld och silver, dina kläder var av fint linne och siden med fina broderier. Du åt finaste mjöl, honung och olja. Du blev allt skönare och skönare. Du steg upp som en drottning.


text:
Det gick ett rykte om dig bland folken för din skönhet, för den var fullkomlig på grund av all den prakt jag försett dig med, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Men du förlitade dig på din skönhet och utnyttjade ditt rykte till att prostituera dig. Så bjöd du ut din otukt åt var och en som kom förbi.


text:
Dina kläder använde du för att göra granna offerplatser för din prostitution. Något sådant har aldrig hänt tidigare och ska inte heller hända.<f>[40]</f>


text:
Du tog dina underbara smycken av guld och silver, som jag hade gett dig, och tillverkade bilder av män, som du sedan bedrev otukt med.


text:
Maten du fått av mig, det fina mjölet, oljan och honungen, ställde du framför dem som en ljuvlig doft. Så blev det, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Du tog dina söner och döttrar, dem som du hade fött åt mig, och offrade dem till mat åt dessa. Räckte det inte med din prostitution?


text:
Och medan du begick dina avskyvärda handlingar och prostituerade dig tänkte du aldrig på din ungdomstid, då du låg naken och sprattlade i ditt eget blod.


text:
I varje gathörn gjorde du åt dig en höjd och smutsade ner din skönhet. Du spärrade ut benen åt varje förbipasserande i allt ökande otukt.


text:
Du prostituerade dig med egypterna, dina vällustiga grannar, och genom att du framhärdade i din otukt provocerade du min vrede.


text:
Då räckte jag ut min hand mot dig och minskade ditt område. Jag överlämnade dig åt deras lystnad som hatar dig, åt filistéernas döttrar, som är chockerade över ditt otuktiga leverne.


text:
<pb/>Du bedrev otukt med assyrierna eftersom du inte fått nog. Och trots att du bedrev otukt med dem var du ändå inte tillfredsställd.


text:
<pb/>Hur ursinnig är jag inte för din skull,<f>[42]</f> säger Herren, HERREN, när du kan göra allt det här och bete dig som en skamlös prostituerad!


text:
När du byggde din bordell vid varje gathörn och reste upp dina höjder på varje torg, var du olik andra prostituerade, eftersom du föraktade betalning.<f>[43]</f>


text:
Alla andra prostituerade får betalt, men du gav gåvor till alla dina älskare och mutade dem för att de skulle komma till dig från alla håll och bedriva otukt med dig.


text:
I din prostitution gjorde du tvärtemot vad andra kvinnor gör. Ingen sprang efter dig för att bedriva otukt, och du betalade i stället för att få betalt. Så annorlunda är du.


text:
Så säger Herren, HERREN: Du har bjudit ut din liderlighet<f>[44]</f> och blottat din nakenhet när du bedrivit otukt med dina älskare. Du har haft avskyvärda avgudar och utgjutit dina barns blod åt dem.


text:
Därför kommer jag att samla alla dina älskare som du har delat din njutning med, både dem du älskat och dem du hatat. Jag ska samla dem från alla håll och ställa fram dig naken inför dem, så att de ser all din nakenhet.


text:
Jag ska döma dig som man dömer äktenskapsbryterskor och mörderskor. Jag ska låta min vredes och svartsjukas blodshämnd drabba dig.


text:
Jag ska överlämna dig till dina älskare, och de ska riva ner din bordell och dina höjder, klä av dig naken, ta ifrån dig dina dyrbara smycken och lämna dig där naken och blottad.


text:
De ska bränna ner dina hus och verkställa din dom inför ögonen på många kvinnor. Jag ska göra slut på din prostitution, och du ska inte mer ge några gåvor som betalning.


text:
<pb/>Så ska jag släcka min vrede mot dig, och min svartsjuka ska vändas ifrån dig. Jag ska få ro och inte längre vara vred.


text:
<pb/>Eftersom du inte tänkte på din ungdomstid utan provocerade min vrede med allt detta, ska jag också låta allt du gjort drabba dig själv, säger Herren, HERREN. Lade du inte också otukten till alla dina avskyvärda handlingar?


text:
Du är din mors dotter, som föraktade sin man och sina barn. Du är dina systrars syster, som föraktade sina män och sina barn. Er mor var en hettitisk kvinna och er far en amoré.


text:
Din äldre syster var Samaria, som bodde tillsammans med sina döttrar norr om dig. Din yngre syster, som bodde tillsammans med sina döttrar söder om dig, var Sodom.


text:
Du har inte nöjt dig med deras leverne, så att du bara följt deras avskyvärdheter, utan snart överträffade du dem i det fördärvliga.


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, din syster Sodom och hennes döttrar har aldrig gjort vad du och dina döttrar gjort.


text:
<pb/>Detta var din syster Sodoms synd: hennes och hennes döttrars högfärd, överflöd av mat och bekymmerslös ro, och de hjälpte inte den svage och fattige.


text:
De blev högfärdiga och gjorde vad jag har avsky för. Därför gjorde jag slut på dem när jag såg det.<f>[45]</f>


text:
Inte heller Samaria har begått ens hälften av dina synder. Du har gjort mer avskyvärda ting än de, och genom alla dina förfärliga handlingar har du fått dina systrar att närmast framstå som rättfärdiga!


text:
Nu får du bära skammen för att du gett dina systrar en upprättelse. Dina synder har varit vidrigare än deras, och därför framstår de som rättfärdiga i jämförelse med dig. Nu får du skämmas och bära din vanära, eftersom du fått dina systrar att framstå som rättfärdiga.


text:
<pb/>Men jag ska återupprätta dem, både Sodom med sina döttrar och Samaria med sina, och även dig bland dem:


text:
Dina systrar, Sodom med sina döttrar och Samaria med sina döttrar, ska bli vad de en gång var, och du och dina döttrar ska också bli vad ni en gång var.


text:
innan din egen ondska avslöjades. Nu hånas du<f>[46]</f> av Edoms döttrar och av alla dess grannar och av filistéernas döttrar, av dessa runt omkring dig som föraktar dig.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Jag ska ge dig vad du förtjänar, eftersom du har föraktat eden och brutit förbundet.


text:
Men jag ska ändå komma ihåg det förbund som jag slöt med dig när du var ung. Jag ska ingå ett evigt förbund med dig.


text:
Du ska med skam tänka på hur du har levt, när du får ta emot dina systrar, såväl dem som är äldre än du och dem som är yngre. Jag ska göra dem till dina döttrar, men inte på grund av ditt förbund.<f>[47]</f>


text:
Då ska du komma ihåg det och skämmas och aldrig mer öppna munnen i din förödmjukelse, när jag bringar försoning för dig för allt du har gjort, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
Säg: ’Så säger Herren, HERREN: En stor örn med starka vingar och långa vingpennor, med täta fjädrar i många färger kom till Libanon och tog cederträdets topp.


text:
Han bröt av toppskottet och tog det med sig till handelsmännens land. Där planterade han det i handelsstaden.


text:
<pb/>Han tog en planta från landet och planterade den i bördig jord. Han satte den som ett pilträd vid rikligt vatten.


text:
Det slog rot och blev en lågväxande, utbredd vinstock. Dess rankor vände sig mot honom, och dess rötter förblev under honom. Så blev den till en vinstock, som fick grenar och sköt skott.


text:
<pb/>Men det kom en annan stor örn med stora vingar och täta fjädrar. Då sköt denna vinstock sina rötter mot honom och sträckte sina grenar mot honom från den plats där den var planterad, för att han skulle ge den vatten.


text:
Den var redan planterad i god jord vid rikligt vatten, så att den kunde få rankor, bära frukt och bli till en utsökt vinstock.’


text:
<pb/>Säg: ’Så säger Herren, HERREN: Ska den komma att grönska? Ska han inte dra upp dess rötter och riva av frukten, så att den torkar och de friska skotten vissnar? Det krävs ingen stor kraft eller människoskara för att rycka upp den med rötterna.


text:
Den är planterad. Ska den komma att grönska? Kommer den inte att torka bort när östanvinden slår den, vissna på den plats där den var planterad?’ ”


text:
”Säg nu till detta upproriska släkte: ’Förstår ni inte vad detta betyder?’ Säg till dem: ’Kungen av Babylonien kom till Jerusalem och tog kungen och furstarna och förde dem med sig till Babylon.


text:
Sedan tog han en ättling av den kungliga familjen och slöt förbund med honom och lät honom svära en ed. Han förde bort de mäktiga i landet,


text:
för att riket skulle hållas nere och inte kunna resa sig. Bara genom att hålla fast vid förbundet med honom skulle det bestå.


text:
<pb/>Men kungen gjorde uppror mot honom och skickade sändebud till Egypten för att skaffa fram hästar och en stark armé. Kommer han att lyckas? Kan den som gör så komma undan? Kan den som bryter förbundet komma undan?


text:
<pb/>Så sant jag lever, säger HERREN, han ska dö i Babylon, den kungens land som gjorde honom till kung, för han föraktade eden han svurit honom och bröt förbundet han slutit med honom.


text:
Farao och hans mäktiga armé och stora här ska inte vara till någon hjälp för honom i kriget, när belägringsvallar reses och stormningsramper byggs för att förgöra många liv.


text:
Han föraktade eden och bröt förbundet. Han gjorde allt detta, trots att han gett sitt löfte. Han ska inte komma undan.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Så sant jag lever, jag ska låta det komma över honom att han föraktade den ed han svurit i mitt namn och bröt mitt förbund.


text:
Jag ska breda ut mitt nät över honom, han kommer att fångas i min snara, och jag ska ta med honom till Babylon. Där ska jag döma honom för hans trolöshet mot mig.


text:
Alla hans flyende trupper ska falla för svärdet och de överlevande skingras för alla vindar. Då ska ni inse att jag, HERREN, har talat.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Jag ska själv ta en kvist från den höga cederns topp och plantera den. Jag ska ta ett litet skott från den översta grenen och själv plantera det på toppen av ett högt och mäktigt berg.


text:
På det höga berget i Israel ska jag plantera det. Det ska få grenar och bära frukt och bli till en ståtlig ceder. Alla slags fåglar ska bo där, bland dess grenar ska de finna skugga.


text:
Alla markens träd ska förstå att det är jag, HERREN, som gör det höga trädet lågt och låter det låga trädet skjuta i höjden, att det är jag som låter det gröna trädet vissna och det torra trädet grönska. <pb/>Jag, HERREN, har talat, och jag kommer också att göra det.’ ”


text:
”Varför använder ni det här ordspråket om Israels land: <pb/><t>’Fäderna äter sura druvor</t> <t>och barnen får ömma tänder’?</t>


text:
Alla människoliv tillhör nämligen mig, fädernas såväl som sönernas. Den som syndar ska dö för sin egen synd.


text:
<t>håller inte offermåltid uppe i bergen</t> <t>och ser inte upp på israeliternas avgudar.</t> <t>Han kränker inte sin nästas hustru</t> <t>och ligger inte med en kvinna under hennes menstruation.</t>


text:
<t>Han förtrycker ingen, utan återlämnar låntagarens pant.</t> <t>Han roffar inte åt sig,</t> <t>utan ger den hungrige mat och kläder åt den nakne.</t>


text:
<t>Han lånar inte ut pengar mot ränta</t> <t>och ockrar inte.</t> <t>Han avhåller sig från det som är orätt,</t> <t>och han dömer rätt mellan människor.</t>


text:
<t>Han lyder mina bud och följer troget mina stadgar.</t> <t>En sådan man är rättfärdig.</t> <t>Han ska få leva, säger Herren, HERREN.</t>


text:
som han själv aldrig gjorde: <pb/><t>håller offermåltid uppe i bergen,</t> <t>kränker sin nästas hustru,</t>


text:
<t>förtrycker den fattige och behövande,</t> <t>roffar åt sig, låter bli att återlämna pant,</t> <t>ser upp på avgudarna och begår avskyvärda handlingar,</t>


text:
<t>lånar ut pengar mot ränta och ockrar,</t> <t>ska han då få leva?</t> <t>Nej, han ska inte leva!</t> <t>Han har begått alla dessa avskyvärdheter och måste förvisso dö,</t> <t>och han är själv skuld till det.</t>


text:
<pb/>Men om han i sin tur får en son som ser alla synder hans far begår, och fastän han ser dem själv avstår från att göra något sådant,


text:
<pb/><t>om han inte håller offermåltid uppe i bergen</t> <t>och inte ser upp på israeliternas avgudar,</t> <t>inte kränker sin nästas hustru,</t>


text:
<t>inte förtrycker någon eller tar pant,</t> <t>inte roffar åt sig, utan ger den hungrige mat</t> <t>och kläder åt den nakne,</t>


text:
<t>avhåller sig från det som är orätt<f>[48]</f></t> <t>och inte lånar ut pengar mot ränta eller ockrar,</t> <t>om han lyder mina bud och följer mina stadgar,</t> <t>då ska han inte dö på grund av sin fars synder. Han ska få leva.</t>


text:
<t>Men hans far, som utövade utpressning och roffade åt sig av sina släktingar</t> <t>och gjorde orätt bland sitt folk,</t> <t>ska dö för sin egen synd.</t>


text:
<pb/>Men ni frågar: ’Varför ska inte sonen dela sin fars skuld?’ Därför att sonen har gjort det som är rätt och rättfärdigt och hållit alla mina bud och rättat sig efter dem. Han ska få leva.


text:
Den som syndar ska dö. Sonen ska inte dela sin fars skuld, och inte heller fadern sin sons. Den rättfärdige ska få del av sin rättfärdighet och den gudlöse av sin gudlöshet.


text:
<pb/>Men om den gudlöse vänder om från alla sina synder som han har begått och lyder alla mina bud och gör det som är rätt och rättfärdigt, så ska han få leva. Han ska inte dö.


text:
Skulle den gudlöses död behaga mig? säger Herren, HERREN. Skulle jag inte hellre se honom vända om från sina vägar och få leva?


text:
<pb/>Men om en rättfärdig vänder om från sin rättfärdighet och börjar göra det som är orätt och begår samma avskyvärda handlingar som den gudlöse, ska han då tillåtas leva? All hans tidigare rättfärdighet kommer att bli bortglömd, och för sin trolöshet som han gjort sig skyldig till och för sin synd som han begått ska han dö.


text:
<pb/>Ändå säger ni: ’Herrens väg är inte rätt!’ Lyssna nu, israeliter! Är inte min väg rätt? Är det inte era vägar som inte är rätta?


text:
När den rättfärdige vänder om från sin rättfärdighet och börjar göra det som är orätt ska han dö. För det orätta han har gjort ska han dö.


text:
Och när den gudlöse vänder om från sin gudlöshet och börjar göra det som är rätt och rättfärdigt, ska han rädda sitt liv.


text:
Därför att han kommer till insikt om sina överträdelser och vänder om från dem ska han få leva. Han ska inte dö.


text:
Och ändå säger israeliterna: ’Herrens väg är inte rätt!’ Är inte min väg rätt, israeliter? Är det inte era vägar som är orätta?


text:
<pb/>Jag ska döma er, israeliter, var och en efter hans gärningar, säger Herren, HERREN. Vänd om, vänd er bort från alla era överträdelser, för att synden inte ska bli till fall för er.


text:
Gör er av med era överträdelser som ni har gjort er skyldiga till. Skaffa er ett nytt hjärta och en ny ande. Varför skulle ni dö, israeliter?


text:
Säg: <pb/><t>’Vilken lejoninna var inte din mor</t> <t>bland lejonen!</t> <t>Hon låg bland de unga lejonen</t> <t>och födde upp sina ungar.</t>


text:
<t>En av hennes ungar som hon födde upp</t> <t>växte upp till ett starkt lejon.</t> <t>Han lärde sig att slita sönder sitt byte</t> <t>och blev en människoätare.</t>


text:
<t>Folken fick höra om honom,</t> <t>och han fångades i deras grop.</t> <t>Med krokar förde de honom</t> <t>till Egyptens land. <pb/></t>


text:
<t>När hon såg att hon väntade förgäves,</t> <t>att allt hopp var ute,</t> <t>tog hon en annan av sina ungar,</t> <t>och uppfostrade honom till ett starkt lejon.</t>


text:
<t>Han gick omkring bland lejonen</t> <t>och blev ett starkt lejon.</t> <t>Han lärde sig att slita sönder sitt byte</t> <t>och blev en människoätare.</t>


text:
<t>Han kände till deras fästningar<f>[49]</f></t> <t>och lade deras städer i ruiner.</t> <t>Landet och alla som fanns där blev förskräckta</t> <t>när hans rytande hördes.</t>


text:
<t>Då kom folken mot honom</t> <t>från länderna runt omkring.</t> <t>De bredde ut sitt nät för honom,</t> <t>och han fångades i deras grop.</t>


text:
<t>Med krokar satte de honom i en bur</t> <t>och tog med honom till kungen i Babylon.</t> <t>De spärrade in honom,</t> <t>så att hans rytande aldrig mer skulle höras på Israels berg. <pb/></t>


text:
<t>Din mor var som en vinstock i vingården,</t> <t>planterad vid vatten,</t> <t>och med många grenar och mycket frukt</t> <t>på grund av överflödet på vatten.</t>


text:
<t>Den fick starka grenar,</t> <t>som kunde bli härskarspiror.</t> <t>Den var hög,</t> <t>den höjde sig över lövverken</t> <t>och syntes på långt håll</t> <t>för sin höjd och för sina täta rankor.</t>


text:
<t>Men den rycktes upp i vrede</t> <t>och kastades på marken.</t> <t>Dess frukt torkade ut i östanvinden.</t> <t>De starka grenarna bröts av, vissnade</t> <t>och förtärdes av elden.</t>


text:
<t>Från en av dess främsta grenar</t> <t>spred sig elden,</t> <t>och förtärde frukten.</t> <t>Ingen stark gren finns kvar,</t> <t>ingen härskarspira.’</t> <pb/>Denna sång är en klagosång, och en klagosång ska den vara.”


text:
<pb/>I det sjunde året, på tionde dagen i femte månaden, kom några av de äldste i Israel för att rådfråga HERREN, och de satte sig ner framför mig.


text:
”Du människa, tala till de äldste i Israel och säg: ’Så säger Herren, HERREN: Kommer ni för att rådfråga mig? Så sant jag lever, jag låter er inte rådfråga mig, säger Herren, HERREN.’


text:
<pb/>Döm dem, döm dem, du människa! Låt dem få veta vilka avskyvärdheter som deras förfäder hållit på med!


text:
Säg till dem: ’Så säger Herren, HERREN: När jag utvalde Israel svor jag en ed inför Jakobs ättlingar och gav mig till känna för dem i Egypten. Jag svor en ed och sa: ”Jag är HERREN, er Gud.”


text:
Då lovade jag dem med en ed att föra dem ut ur Egypten till ett land som jag hade sett ut åt dem, ett land som flödade av mjölk och honung, det härligaste av alla länder.


text:
Jag sa till dem: ”Var och en av er ska göra sig av med de vidriga avgudar som ni fäst era ögon vid. Orena er inte med de egyptiska gudarna, för jag är HERREN, er Gud.”


text:
<pb/>Men de gjorde uppror mot mig och ville inte lyssna till mig. De gjorde sig inte av med de vidriga avgudar som deras ögon var fästa vid och övergav inte de egyptiska gudarna. Då tänkte jag tömma ut min vrede och ösa ut min förbittring över dem, mitt i Egypten.


text:
Men jag agerade för att mitt namn inte skulle vanhelgas inför de folk bland vilka de bodde och inför vilka jag hade gett mig till känna när jag förde dem ut ur Egypten.


text:
Jag gav dem också mina sabbater, som ett tecken mellan mig och dem, för att de ska inse att det är jag, HERREN, som helgar dem.


text:
<pb/>Men israeliterna var upproriska mot mig i öknen. De följde inte mina bud, och de förkastade mina stadgar.  —  Den som håller dem får leva.  —  De vanhelgade grovt mina sabbater. Då tänkte jag tömma ut min vrede över dem och utplåna dem.


text:
I öknen svor jag också dem en ed att inte leda dem in i det land som jag hade gett dem, ett land som flödar av mjölk och honung, det härligaste av alla länder.


text:
De hade ju förkastat mina stadgar och inte följt mina bud. De hade vanhelgat mina sabbater. Innerst inne var de nämligen hängivna sina avgudar.


text:
Jag sa till deras barn i öknen: ”Följ inte era förfäders bud. Håll inte deras stadgar. Orena er inte med deras avgudar.


text:
Håll mina sabbater heliga. De är ett tecken mellan mig och er, för att ni ska inse att jag är HERREN, er Gud.”


text:
<pb/>Men barnen gjorde uppror mot mig. De följde inte mina bud och brydde sig inte om mina stadgar.  —  Den som håller dem får leva.  —  De vanhelgade mina sabbater. Jag tänkte tömma ut min vrede och ösa ut min förbittring över dem i öknen.


text:
Men jag avstod, och jag agerade för att mitt namn inte skulle vanhelgas inför de folk, inför vilka jag förde ut dem.


text:
Jag svor dem en ed i öknen att jag skulle skingra dem bland folken och sprida ut dem till andra länder,


text:
därför att de inte lydde mina stadgar, utan förkastade mina bud. De vanhelgade mina sabbater och såg upp på sina förfäders avgudar.


text:
Jag lät dem orena sig med sina gåvor, när de offrade sina förstfödda, för jag ville sätta dem i skräck så att de skulle inse att jag är HERREN.’


text:
<pb/>Tala därför till israeliterna, du människa, och säg: ’Så säger Herren, HERREN: Era förfäder har också hädat mig genom sin trolöshet.


text:
När jag ledde dem in i det land som jag med ed hade lovat att ge dem och när de såg alla höga kullar och lummiga träd, bar de fram sina slaktoffer där, förrättade sina offer i trots och tände välluktande rökelse och utgöt där sina dryckesoffer.


text:
<pb/>”Säg därför till israeliterna: ’Så säger Herren, HERREN: Ska ni orena er som era förfäder gjorde och trolöst hålla fast vid deras vidriga avgudar?


text:
Än idag orenar ni er med era avgudar, när ni offrar era barn i elden. Skulle jag då låta er, israeliter, rådfråga mig? Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, jag låter er inte rådfråga mig.


text:
<pb/>Det som ni har tänkt ut kommer inte att ske, när ni säger: ”Vi vill bli som andra folk, folk i andra länder. Vi vill tjäna trä och sten.”


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, jag ska regera över er med järnhand, med utsträckt arm och med makt.


text:
Med järnhand och utsträckt arm och i vredesutbrott ska jag föra er bort från de främmande folken, och samla er från de länder där ni har blivit utspridda.


text:
Jag ska rensa bort från er de upproriska och dem som sätter sig upp mot mig. Jag ska leda dem bort från det land där de bor som främlingar. Då ska ni inse att jag är HERREN.


text:
<pb/>Israeliter! Så säger Herren, HERREN: Gå ni och tjäna era avgudar, var och en av er! Men efteråt kommer ni sannerligen att lyssna till mig och inte mer vanhelga mitt heliga namn med era offergåvor och avgudar.


text:
På mitt heliga berg, det höga berget i Israel, säger HERREN, ska hela Israel, alla som finns i landet, tjäna mig. Där ska jag välvilligt ta emot er. Där ska jag motta era gåvor och förstlingsoffer, alla era heliga offer.


text:
För mig kommer ni att vara som ett välluktande rökelseoffer, när jag leder er tillbaka från folken och samlar er från de länder där ni varit kringspridda. Jag ska visa mig helig bland er inför folken.


text:
Då ska ni inse att jag är HERREN, när jag för er till Israels land, det land jag med ed lovade att ge era förfäder.


text:
Då ska ni tänka på ert leverne och alla era gärningar som ni orenat er med. Ni ska avsky er själva på grund av allt det onda ni gjort.


text:
Då ska ni inse att jag är HERREN, när jag agerar så med er för mitt namns skull och inte efter ert onda leverne och era korrupta förehavanden, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
Säg till sydlandets skog: ’Hör HERRENS ord! Så säger Herren, HERREN: Jag ska sätta dig i brand, och elden ska förtära varje grönt träd i dig, likväl som varje torrt träd. Den flammande lågan ska inte utsläckas. Alla ytor<f>[51]</f> från söder till norr ska brännas av den.


text:
Säg till Israels land: Så säger HERREN: ’Jag är emot dig. Jag ska dra mitt svärd ur skidan och utrota både rättfärdiga och gudlösa hos dig.


text:
Då jag ska utrota både rättfärdiga och gudlösa hos dig, ska mitt svärd dras ut ur skidan mot allt levande från söder till norr.


text:
När de frågar dig varför du klagar, ska du svara: ’På grund av de nyheter som kommer. Alla ska drabbas av ångest och stå där handfallna. Alla ska bli modlösa, och det ska rinna längs allas ben<f>[52]</f>. Det ska komma och är redan på väg, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
<t>slipats för slakt,</t> <t>polerats för att blixtra.</t> <pb/>Ska vi glädja oss? Min sons spira föraktar allt av trä.<f>[53]</f>


text:
<pb/><t>Svärdet är lämnat att poleras,</t> <t>att gripas med handen.</t> <t>Svärdet har slipats och polerats,</t> <t>gjorts i ordning för en dråpares hand.</t>


text:
<t>Ropa och jämra dig, du människa,</t> <t>för det drabbar mitt folk</t> <t>och alla Israels furstar.</t> <t>Tillsammans med mitt folk</t> <t>kastas de åt svärdet.</t> <t>Slå dig därför för ditt bröst.<f>[54]</f></t>


text:
<pb/>Prövningen ska nämligen komma. Vad är det som kommer att drabbas, om inte den föraktande spiran?<f>[55]</f> säger Herren, HERREN.’


text:
<pb/><t>Profetera, människa,</t> <t>slå ihop dina händer!</t> <t>Svärdet ska slå två, ja, tre gånger</t> <t>för en dråpares svärd är det,</t> <t>ett svärd för en massaker</t> <t>runt omkring dem,</t>


text:
<t>så att deras hjärtan smälter av ångest</t> <t>och många faller.</t> <t>Mot alla deras portar</t> <t>har jag satt en dråpares svärd.</t> <t>Ve! Det är gjort för att blixtra</t> <t>och draget för att slakta.</t>


text:
<t>Också jag ska slå ihop mina händer</t> <t>och stilla min vrede.</t> <t>Jag, HERREN, har talat.”</t>


text:
”Du människa, märk ut två vägar som den babyloniske kungens svärd kan följa, och som båda utgår från samma land. Sätt upp en vägvisare vid vägskälet till staden,<f>[56]</f>


text:
och märk ut den väg som svärdet ska gå mot Rabba i ammoniternas land och mot Juda och det befästa Jerusalem.


text:
För kungen av Babylonien står vid vägskälet av de två vägarna för att bli spådd. Han kastar lott med pilar, rådfrågar sina avgudar och skådar i lever.


text:
I hans högra hand finns orakelsvaret: Jerusalem. Där ska han sätta upp murbräckor, ge befallning om slakt och höja krigsrop, sätta upp murbräckor mot portarna, kasta upp en vall och bygga en belägringsramp.


text:
Men det tycks vara ett falskt tecken för dem som svurit eder.<f>[57]</f> Men han ska påminna dem om deras skuld och ta dem till fånga.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: ’Eftersom er skuld ständigt gör sig påmind genom ert uppenbara uppror och era synder visar sig i allt vad ni gör, ska ni på grund av detta tas till fånga.


text:
Så säger Herren, HERREN: Ta av dig turbanen och kungakronan! Det ska inte förbli som det varit. Upphöj den förnedrade och förnedra den upphöjde!


text:
Allt ska jag lägga i ruiner, ja allt kommer att ligga i spillror. Men det ska inte ske förrän han kommer som jag har gett rätten att döma.’


text:
<pb/><t>Du människa, profetera och säg: Så säger Herren, HERREN om ammoniterna och deras hån:</t> <t>’Ett svärd, ett svärd är draget för att slakta,</t> <t>polerat för att förtära och flamma som blixten.<f>[58]</f></t>


text:
<t>Man har sett falska syner om dig och spått lögner om dig,</t> <t>att du ska sättas på de slagnas nacke, på de gudlösas,</t> <t>vilkas tid nu är ute och vilkas tid för straff är inne. <pb/></t>


text:
<t>Stick tillbaka svärdet i skidan!</t> <t>På den plats där du skapades</t> <t>och i det land som du härstammar ifrån ska jag döma dig.</t>


text:
<t>Jag ska tömma ut min vrede över dig</t> <t>och blåsa på min vredes glöd.</t> <t>Jag ska överlämna dig åt brutala män,</t> <t>som är mästare i att fördärva.</t>


text:
<t>Du är veden till elden, och ditt blod ska utgjutas i landet.</t> <t>Ingen ska mer komma ihåg dig.</t> <t>Jag, HERREN, har talat.’ ”</t>


text:
”Du människa, vill du döma, vill du döma den blodbefläckade staden? Ställ den inför alla dess avskyvärdheter!


text:
Säg: ’Så säger Herren, HERREN: Du stad, som utgjuter blod hos dig, till din dom, du som gör avgudar och orenar dig,


text:
du är skyldig för det blod du har utgjutit, och du har orenat dig med avgudar som du gjort. Så har du närmat dig slutet av dina dagar och år. Jag ska därför göra dig till åtlöje inför alla folk och till hån i alla länder.


text:
Fäder och mödrar visar man inte respekt hos dig, invandrare förtrycks, och faderlösa och änkor behandlas illa.


text:
Hos dig finns män som förtalar för att utgjuta blod. Hos dig håller man offermåltider på bergen, och hos dig bedriver man otukt.


text:
Man gör avskyvärda ting med sin nästas hustru och skamlig otukt med sin sonhustru, man kränker sin syster, sin fars dotter.


text:
Hos dig tar man emot mutor för att utgjuta blod, hos dig ockrar man och tar ut oskälig ränta. Du plundrar din nästa med våld, och mig har du glömt, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Men nu tänker jag slå ihop mina händer för den orätta vinning du har skaffat åt dig och för all blodsutgjutelse som sker hos dig.


text:
Kommer du att ha mod och styrka kvar, när det är dags för mig att göra upp med dig? Jag, HERREN, har talat, och jag kommer att göra som jag har sagt.


text:
Jag ska sprida ut dig bland folken och skingra dig i främmande länder. Jag ska rensa bort all orenhet hos dig.


text:
”Du människa, Israels folk har för mig blivit slagg. De är koppar, tenn, järn och bly i smältugnen. De är silverslagg.


text:
Som man samlar silver, koppar, järn, bly och tenn mitt i ugnen och blåser under elden för att smälta det, så ska jag i vredesglöd samla er, lägga er där och smälta er.


text:
Som silver smälts i ugnen ska ni smältas där, och ni ska inse att jag, HERREN, har öst ut min vrede över er.’ ”


text:
”Du människa, säg till landet: ’Du är ett land som inte renades<f>[59]</f> och bevattning på vredesdagen.’


text:
De profeter<f>[60]</f> som finns där har sammansvurit sig och blivit som rytande, rovgiriga lejon. De förtär det levande, de lägger beslag på skatter och dyrbarheter. De gör många till änkor där.


text:
Dess präster har våldfört sig på min lag och vanhelgat mina heliga ting. De gör ingen skillnad mellan heligt och oheligt. De undervisar inte om skillnaden mellan rent och orent, och de iakttar inte mina sabbater. Så har jag blivit vanhelgad bland dem.


text:
Dess profeter vitkalkar allting åt dem med falska syner och lögnaktiga spådomar. De säger: ’Så säger Herren, HERREN’, trots att HERREN inte har talat.


text:
Folket i landet förtrycker och plundrar, de kränker de fattiga och nödlidande och ger inte förtryckta och främlingar deras rätt.


text:
<pb/>Jag sökte bland dem efter någon som skulle kunna bygga upp muren och gå i bräschen inför mig, för att jag inte skulle behöva förgöra landet, men jag hittade ingen.


text:
Därför öser jag ut min vrede över dem och förintar dem med min vredes eld. Vad de gjort ska jag låta komma över dem själva, säger Herren, HERREN.”


text:
De blev prostituerade i Egypten, och de prostituerade sig redan som unga. Där smekte och kramade man deras jungfruliga bröst.


text:
Den äldre hette Ohola och hennes syster Oholiva. De tillhörde mig och födde söner och döttrar. Namnet Ohola står för Samaria och Oholiva för Jerusalem.


text:
<pb/>Ohola prostituerade sig medan hon fortfarande tillhörde mig och greps av begär efter sitt grannfolk, assyrierna, krigarna.


text:
Hon gav sig som prostituerad till dem, till Assyriens elit, till alla som hon greps av begär till, och orenade sig med alla deras avgudar.


text:
Hon upphörde inte med sitt beteende från Egypten, där männen hade legat med henne när hon var ung, kramat hennes jungfruliga bröst och förlustat sig med henne.


text:
<pb/>Därför överlämnade jag henne till hennes älskare assyrierna, som hon var upptänd av begär till.


text:
De klädde av henne naken, förde bort hennes söner och döttrar och dödade henne med svärd. Bland kvinnorna blev hon ett varnande exempel. Så blev hon dömd.


text:
<pb/>Men fastän hennes syster Oholiva såg detta, greps hon av ännu större begär och gick ännu längre i prostitutionen än sin syster.


text:
Hon upptändes av begär till assyrierna, bland dem ståthållare och styresmän, krigare i uniformer<f>[61]</f>, ryttare på hästar, tilldragande unga män.


text:
<pb/>Hon gick i sin prostitution ännu längre. Hon såg mansbilder inristade i väggen, bilder av kaldéer, inristade i rött,


text:
med bälten om höfterna och med fladdrande<f>[62]</f> turbaner på sina huvuden. De såg ut som vagnssoldater och liknade babylonier från Kaldéen.


text:
Sedan kom babylonierna till henne, låg med henne och orenade henne med sin otukt. Efter att hon orenats av dem vände hon sig i avsky bort från dem.


text:
<pb/>Eftersom hon öppet prostituerade sig och visade sin nakenhet, vände jag mig bort från henne, precis som jag hade vänt mig bort från hennes syster.


text:
Du längtade tillbaka till din ungdoms otukt då egypterna smekte din barm, för dina bröst var ungdomliga.


text:
<pb/>Därför, Oholiva, säger Herren, HERREN, ska jag hetsa mot dig dina älskare, dem som du i avsky har vänt dig från. Jag ska låta dem komma emot dig från alla håll:


text:
Babylonier, alla kaldéer, pekodéer, shoéer och koéer och alla assyrier med dem, tilldragande unga män, ståthållare och styresmän, vagnssoldater och krigare, alla ridande på sina hästar.


text:
De ska komma mot dig med vapen, åkdon och rullande vagnar och en folkmassa. De ska anfalla dig från alla håll, rustade med långsköld, rundsköld och hjälm. Jag ska överlåta domen åt dem, och de ska döma dig efter sina lagar.


text:
Jag ska låta dig drabbas av min svartsjuka, så att de gör upp med dig i vrede och skär av dig både näsa och öron. De som blir kvar hos dig ska falla för svärd. Dina söner och döttrar ska föras bort, och de som finns kvar ska förtäras av eld.


text:
Jag ska sätta stopp för din otukt och för den prostitution du tog med dig från Egypten. Du ska inte blicka tillbaka dit mer eller minnas Egypten.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Jag ska överlämna dig åt dem du hatar, åt dem du i avsky vänt dig bort från.


text:
De ska med hat göra upp med dig, ta allt du äger och lämna dig naken och blottad. Din skamliga otukt ska bli blottad och din lösaktiga prostitution avslöjad.


text:
Du har själv dragit över dig allt detta genom att eftertrakta andra folk och orena dig med deras avgudar.


text:
Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Din systers bägare ska du dricka,</t> <t>en djup och vid bägare</t> <t>som ger hån och förakt</t> <t>och som rymmer mycket.</t>


text:
<t>Du ska bli full av rus</t> <t>och bedrövelse,</t> <t>en förödelsens och ödeläggelsens bägare</t> <t>är din syster Samarias bägare.</t>


text:
<t>Du ska dricka den</t> <t>till sista droppen.</t> <t>Du ska slå den i bitar<f>[64]</f></t> <t>och riva sönder dina bröst.</t> <pb/>För jag har talat, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Därför att du har glömt mig och vänt mig ryggen, måste du ta konsekvenserna av din otukt och din prostitution.”


text:
<pb/>HERREN sa till mig: ”Du människa, vill du döma Ohola och Oholiva? Tala om för dem vilka avskyvärdheter de begår.


text:
De har begått både äktenskapsbrott och har blod på händerna. De har begått äktenskapsbrott med avgudar och offrat barn de fött åt mig, som mat åt avgudarna.


text:
Samma dag som de hade slaktat sina barn åt sina avgudar gick de in i min helgedom och vanhelgade den. Detta är vad de gjorde i mitt hus.


text:
<pb/>De skickade också bud efter män från främmande länder. De kom, och du badade för deras skull, sminkade dina ögon och smyckade dig med dina juveler.


text:
Du satt på en elegant bädd med dukat bord framför den, och där hade du ställt fram min rökelse och min olja.


text:
<pb/>Därinne hördes skrålet från bekymmerslösa människor. Förutom hopen som fanns där hade man hämtat druckna från ökentrakterna, och de satte armband på deras handleder och vackra kronor på deras huvuden.<f>[65]</f>


text:
De gick och låg med henne som man ligger med en prostituerad. Så gick de in till Ohola och Oholiva, dessa otuktiga kvinnor.


text:
Men rättfärdiga män ska döma dem så som man dömer äktenskapsbryterskor och dem som utgjuter blod, för äktenskapsbryterskor är de, och de har blod på sina händer.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Kalla samman en folkhop mot dem och utlämna dem till terror och plundring.


text:
Folkhopen ska stena dem och stycka dem med sina svärd. De ska döda deras söner och döttrar och bränna ner deras hus.


text:
<pb/>Så ska jag göra slut på otukten i landet, och alla kvinnor ska varnas så att de inte bedriver otukt som ni.


text:
Ni ska få ta straffet för er otukt på er och bära konsekvenserna av att ni syndat med era avgudar. Ni ska inse att jag är Herren, HERREN.”


text:
”Du människa, anteckna detta datum, just denna dag, för just denna dag har kungen av Babylonien anfallit Jerusalem.


text:
Ge det upproriska släktet denna liknelse, säg: ’Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Sätt på en gryta, sätt på den</t> <t>och häll vatten i den!</t>


text:
<t>Lägg i den köttbitar,</t> <t>de bästa köttbitarna</t> <t>från lår och bog,</t> <t>och fyll på med de bästa benen.</t>


text:
<t>Ta de bästa i fårhjorden</t> <t>och lägg ved under grytan</t> <t>för att koka benen.</t> <t>Låt den koka</t> <t>och benen koka med.</t>


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Ve över den blodbefläckade staden,</t> <t>en rostig gryta vars rost inte går bort!</t> <t>Ta bort köttstyckena ur den, bit för bit,</t> <t>utan att kasta lott om dem. <pb/></t>


text:
<t>Stadens blod som den utgjutit är i dess mitt.</t> <t>Den har utgjutit det på den kala klippan,</t> <t>inte på marken där stoft skulle kunna övertäcka det.</t>


text:
<t>För att ge utlopp åt min vrede</t> <t>och hämnas har jag låtit dess eget blod</t> <t>utgjutas på den kala klippan där det inte kan täckas över.</t>


text:
<pb/>Så säger därför Herren, HERREN: <pb/><t>Ve över den blodbefläckade staden!</t> <t>Jag ska lägga där ved till ett stort bål.</t>


text:
<t>Lägg på mer ved, tänd upp eld,</t> <t>låt köttet koka väl och spadet koka in,</t> <t>låt benen bli förbrända.</t>


text:
<t>Sätt sedan den tomma grytan på den glödande kolen,</t> <t>tills den blir så upphettad att kopparen glöder</t> <t>och orenhet och rost bränns bort.</t>


text:
<pb/>Din orenhet är skamlig. Därför att jag nu ville rena dig och du inte ville bli ren, får du förbli oren, tills jag har fullbordat min vrede på dig.


text:
<pb/>Jag, HERREN, har talat. Det kommer att ske. Jag ska göra det. Jag ska inte hålla något tillbaka, inte visa skonsamhet, inte ångra mig. Efter dina gärningar ska du dömas, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
”Du människa, jag kommer att plötsligt ta ifrån dig dina ögons lust. Men du får inte klaga eller gråta, inte fälla några tårar.


text:
Sörj bara tyst för dig själv. Håll ingen dödsklagan. Sätt på dig turbanen och skorna, dölj inte ditt ansikte och ät inget sorgebröd<f>[67]</f>.”


text:
<pb/>Jag talade till folket på morgonen, och på kvällen dog min hustru. Följande morgon gjorde jag som jag hade blivit befalld.


text:
Säg till israeliterna: ’Så säger Herren, HERREN: Jag ska vanhelga min helgedom, ert fäste och er stolthet, era ögons lust, ert käraste. Era söner och döttrar som ni lämnat kvar kommer att falla för svärdet.


text:
Ni kommer då att göra som jag har gjort. Ni kommer inte att dölja ert ansikte och inte äta sorgebröd.


text:
Behåll turbanen och skorna på era fötter. Ni ska inte sörja eller gråta. Ni ska tyna bort för era synders skull och sucka med varandra.


text:
Hesekiel är ett tecken för er. Ni kommer att få göra som han har gjort. Och när det sker, då ska ni inse att jag är Herren, HERREN.’


text:
<pb/>Du människa, den dag jag tar ifrån dem deras fästning, glädjen över deras härlighet, deras ögons lust och det käraste de har, deras söner och döttrar,


text:
Då ska din mun öppnas inför flyktingen, och du kan tala och är inte mer stum. Du ska bli ett tecken för dem, och de ska inse att jag är HERREN.”


text:
Säg till ammoniterna: ’Hör Herrens, HERRENS ord! Så säger HERREN: Eftersom du hånade min helgedom när den vanhelgades och Israels land när det ödelades och Juda när det fördes bort i fångenskap,


text:
ska jag ge dig till österlänningarna som egendom. De ska slå upp sina tält där och sätta upp sina boningar, äta din frukt och dricka din mjölk.


text:
Jag ska förvandla Rabba till betesmark för kameler och Ammon till viloplats för fårhjordar. Då ska ni inse att jag är HERREN.


text:
Så säger Herren, HERREN: Därför att du har applåderat och stampat med fötterna och inom dig bara föraktfullt glatt dig över Israels land


text:
ska jag räcka ut min hand mot dig och utlämna dig som byte till andra folk. Jag ska göra slut på dig som nation och utrota dig från länderna. Jag ska förgöra dig. Då ska du inse att jag är HERREN.’ ”


text:
<pb/>”Så säger Herren, HERREN: ’Därför att moabiterna har sagt att folket i Juda har blivit som alla andra folk


text:
ska jag utplåna städerna från Moabs bergssluttningar, varenda en av dem, Bet Hajshimot, Baal Meon och Kirjatajim, landets prydnad.


text:
Jag ska ge Moab tillsammans med ammoniterna som egendom åt folk från östern, och ammoniterna kommer man inte längre ihåg bland folken.


text:
<pb/>”Så säger Herren, HERREN: ’Därför att Edom har tagit hämnd på Juda och dragit skuld över sig genom sin hämnd,


text:
säger Herren, HERREN: Jag ska räcka ut min hand mot Edom och utplåna därifrån både människor och djur. Jag ska ödelägga det, och från Teman till Dedan ska de falla för svärdet.


text:
Jag ska hämnas på Edom genom mitt folk Israel, och de ska göra med Edom så som min vrede och förbittring kräver. De ska få känna min hämnd, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
<pb/>”Så säger Herren, HERREN: ’Därför att filistéerna har varit hämndgiriga och tagit hämnd med en föraktfull attityd och i sin eviga fiendskap velat fördärva,


text:
säger Herren, HERREN: Jag ska räcka ut min hand mot filistéerna och utplåna keretéerna och dem som bor kvar utmed kusten.


text:
Jag ska hämnas hårt på dem och straffa dem i min vrede. Då ska de inse att jag är HERREN, när jag låter min hämnd drabba dem.’ ”


text:
”Du människa, Tyros har hånat Jerusalem och sagt: ’Folkens port har brutits ner och öppnats för mig. Jag blir rik när den är ödelagd.’


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Jag står emot dig, Tyros, och jag kommer att sända många folk mot dig, liksom havet väller fram med sina vågor.


text:
De kommer att förstöra Tyros murar och riva ner dess torn. Jag ska skrapa bort allt stoft därifrån och göra staden till en kal klippa.


text:
Den ska bli en torkplats för fiskenät ute i havet. Jag har talat, säger Herren, HERREN. Den ska bli ett byte för folken,


text:
<pb/>För så säger Herren, HERREN: Jag ska låta kung Nebukadnessar av Babylonien, kungarnas kung, komma från norr mot Tyros med hästar och vagnar och en väldig armé.


text:
Han ska förgöra dina bosättningar på fastlandet med svärd och bygga en belägringsvall mot dig, han ska bygga en stormningsramp och lyfta sina sköldar mot dig.


text:
Hans hästar är så många att de ska riva upp damm så att det täcker dig. Dina murar ska skaka av dånet från krigshästar och rullande vagnar och åkdon när de drar fram genom dina portar, som man drar in i en stormad stad.


text:
Hans hästars hovar ska trampa sönder alla gator. Han ska döda ditt folk med svärd, och dina starka pelare ska rasa samman.


text:
<pb/>De ska plundra dig på dina rikedomar och roffa åt sig dina handelsvaror, bryta ner dina murar och riva dina präktiga hus och kasta din sten och timmer och jord i havet.


text:
Jag ska göra dig till en kal klippa, en torkplats för fiskenät ska du bli. Du kommer aldrig att byggas upp igen, för jag, HERREN, har talat, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN till Tyros: Ska inte kustländerna bäva vid dånet av ditt fall, när de sårade jämrar sig och blodbadet pågår hos dig?


text:
Alla furstar vid havet ska stiga ner från sina troner, lägga av sig sina mantlar och ta av sina broderade kläder. De ska klä sig i skräck och sätta sig på marken, darrande av ständig skräck, förskräckta för din skull.


text:
De ska sjunga en klagosång om dig: <pb/><t>’Hur har du inte gått under,</t> <t>du som beboddes av sjöfolk,</t> <t>du berömda stad,</t> <t>mäktig på havet,</t> <t>du och dina invånare,</t> <t>som satte skräck i alla som bodde där!</t>


text:
<t>Nu darrar kustländerna</t> <t>när du faller,</t> <t>öarna i havet skälver</t> <t>vid din undergång.’</t>


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: När jag gör dig till en ödelagd stad, en sådan där ingen längre bor, när jag låter havsdjupet komma över dig och vattenmassorna täcka dig,


text:
då ska jag störta ner dig till dem som gått i graven, till folk som levt för länge sedan. Jag ska låta dig ligga där nere, som forntida ruiner, med alla dem som lagts ner i graven. Aldrig mer kommer du att återvända och ta plats i de levandes land.


text:
Jag ska låta dig få ett förskräckligt slut, och du ska inte mer finnas till. Fastän man söker efter dig ska man inte finna dig, säger Herren, HERREN.”


text:
Säg till Tyros, hamnstaden vid havet, som driver handel med folk från många kustländer: ’Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Tyros, du säger:</t> <t>”Jag är fulländat vacker.”</t>


text:
<t>Dina domäner är mitt ute på havet.</t> <t>De som byggt dig</t> <t>har gjort dig fulländat vacker.</t>


text:
<t>Av cypress från Senir</t> <t>byggde de allt ditt träarbete.</t> <t>De tog en ceder från Libanon</t> <t>och gjorde en mast åt dig.</t>


text:
<t>Av ekar från Bashan</t> <t>gjorde de dina åror,</t> <t>och ditt däck av cypressträ<f>[68]</f></t> <t>med inläggningar av elfenben</t> <t>från Cyperns kuster.</t>


text:
<t>Dina segel var</t> <t>av broderat linne från Egypten,</t> <t>och det blev ett banér för dig.</t> <t>Ditt soltak var gjort</t> <t>av blått och purpurrött tyg</t> <t>från Elishas kuster.</t>


text:
<t>Män från Sidon och Arvad</t> <t>var roddare åt dig,</t> <t>dina vise, Tyros,<f>[69]</f> var ombord</t> <t>som dina sjömän.</t>


text:
<t>Gevals äldste och dess vise var ombord</t> <t>för att täta dina fogar.</t> <t>Alla skepp på havet med sina besättningar</t> <t>kom för att idka byteshandel med dig. <pb/></t>


text:
<t>Män från Persien, Lud och Put</t> <t>fanns i din armé.</t> <t>Sina sköldar och hjälmar</t> <t>hängde de på dig</t> <t>och gav dig därmed prakt.</t>


text:
<t>Män från Arvad och Kilikien stod överallt på dina murar,</t> <t>och män från Gammad var i dina torn.</t> <t>De hängde sina sköldar överallt på dina murar</t> <t>och gjorde din skönhet fulländad.</t>


text:
<pb/>Tarshish gjorde affärer med dig för din stora rikedoms skull: med silver, järn, tenn och bly bytte de till sig dina varor.


text:
<pb/>Javan, Tuval och Meshek handlade med dig och bytte till sig varor av dig mot slavar och kopparkärl.


text:
<pb/>Folket från Rhodos gjorde affärer med dig, och många kustländer var dina kunder. De betalade dig med elfenben och ebenholts.


text:
<pb/>Edom handlade med dig för dina många produkters skull och gav i utbyte rubiner, purpurrött tyg, broderade vävnader, fint linne och koraller och ädelstenar.


text:
<pb/>Juda och Israel handlade med dig, och i utbyte mot dina varor gav de vete från Minnit, bakverk<f>[70]</f> och honung, olja och balsam.


text:
<pb/>Damaskus var din handelspartner för dina många produkters skull och kom med vin från Helbon, ull från Sachar


text:
<pb/>Köpmän från Saba och Ragma bedrev handel med dig och gav i utbyte mot dina varor kryddor av bästa slag, allehanda ädelstenar och guld.


text:
De gjorde affärer med dig med vackra kläder, plagg av blått tyg, broderier, flerfärgade täcken och välspunna och starka band.


text:
<pb/><t>Skeppen från Tarshish var din handelsflotta.</t> <t>Du fylldes och blev tung<f>[72]</f> mitt ute på havet.</t>


text:
<t>Dina roddare förde dig</t> <t>ut på stora vatten.</t> <t>I östanvinden förliste du</t> <t>mitt ute på havet.</t>


text:
<t>Ditt gods och dina varor,</t> <t>dina matroser och sjömän,</t> <t>de som tätade dina fogar, de som skötte din handel,</t> <t>alla krigsmän som fanns hos dig,</t> <t>sjunker i havet på din förlisnings dag</t> <t>tillsammans med hela din här.</t>


text:
<t>Alla som sitter vid årorna</t> <t>lämnar sina skepp.</t> <t>Alla matroser och sjömän på havet</t> <t>beger sig i land.</t>


text:
<t>De ropar högt</t> <t>och gråter bittert över dig,</t> <t>strör stoft på sina huvuden</t> <t>och rullar sig i aska.</t>


text:
<t>De rakar sina huvuden för din skull,</t> <t>de klär sig i säck</t> <t>och gråter bittert över dig,</t> <t>klagar i djup sorg.</t>


text:
<t>De jämrar sig och klagar,</t> <t>de stämmer upp en klagosång över dig:</t> <t>”Vem är lik Tyros,</t> <t>som tystats ner mitt ute i havet?”</t>


text:
<t>När dina affärsmän gav sig ut till sjöss</t> <t>tillfredsställde du många länder.</t> <t>Med din överflödande rikedom</t> <t>och dina varor gjorde du jordens kungar rika.</t>


text:
<t>Nu har du förlist i havet</t> <t>och ligger där nere i djupet.</t> <t>Alla dina varor och allt ditt manskap</t> <t>har gått under tillsammans med dig.</t>


text:
<t>Alla som bor utmed kusten</t> <t>förfärar sig över dig,</t> <t>och deras kungar ryser</t> <t>med ansikten förvridna av fasa.</t>


text:
<t>Köpmän bland folken väser åt dig.</t> <t>Du har mött ett fasansfullt slut.</t> <t>Du är borta för alltid.’ ”</t>


text:
”Du människa, säg till fursten i Tyros: ’Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Du är högmodig och säger:</t> <t>”Jag är en gud och sitter på en gudatron ute i havet.”</t> <t>Ändå är du en människa och ingen gud,</t> <t>hur mycket du än tänker dig vara en gud.</t>


text:
<t>Genom din vishet och ditt förstånd</t> <t>har du skaffat dig rikedomar</t> <t>och samlat guld och silver i dina skattkamrar</t>


text:
<t>Genom din stora vishet bedrev du din handel</t> <t>och ökade din rikedom,</t> <t>och för din rikedoms skull blev du högmodig.</t>


text:
<t>ska jag låta främlingar komma mot dig,</t> <t>de grymmaste av folk,</t> <t>och de ska dra sina svärd mot din sköna vishet</t> <t>och vanhelga din glans.</t>


text:
<t>Ska du inför den som dräper dig säga att du är en gud,</t> <t>du som är en människa i dina dräpares våld och ingen gud?</t>


text:
<t>Du ska dö som en oomskuren för främlingars hand.</t> <pb/>Jag har talat, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
”Du människa, stäm upp en klagosång över kungen i Tyros! Säg till honom: ’Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Du var en fullkomlig sigillring<f>[74]</f>,</t> <t>full av vishet och skönhet.</t>


text:
<t>Du var i Eden, Guds trädgård.</t> <t>Du var täckt av alla slags dyrbara ädelstenar:</t> <t>karneol, topas, kalcedon, krysolit, onyx, jaspis, safir, rubin och smaragd.</t> <t>Dina smycken och prydnader<f>[75]</f> var av finaste guld,</t> <t>gjorda för dig den dag du skapades.</t>


text:
<t>Du var en smord<f>[76]</f>, beskyddande kerub</t> <t>som jag hade satt på Guds heliga berg.</t> <t>Där gick du bland gnistrande stenar.</t>


text:
<t>Du var oklanderlig i allt du gjorde från den dag du skapades</t> <t>till den dag då du gav rum åt orättfärdighet.</t>


text:
<t>Under den omfattande handel som du bedrev tog våld och synd makten över ditt inre.</t> <t>Därför stötte jag bort dig från Guds berg.</t> <t>Jag förvisade dig, du beskyddande kerub,</t> <t>från de gnistrande stenarna.</t>


text:
<t>Din skönhet gjorde dig högmodig,</t> <t>och du slösade bott din vishet i all din framgång.</t> <t>Därför kastade jag dig till marken och lät dig beskådas av kungar.</t>


text:
<t>Genom dina många synder och din ohederliga handel</t> <t>har du vanhelgat dina helgedomar.</t> <t>Därför lät jag eld gå ut från dig och förtära dig.</t> <t>Du blev till aska på jorden inför alla som såg dig.</t>


text:
<t>Alla folk som kände dig blev förfärade över dig.</t> <t>Du har mött ett fasansfullt slut och är borta för evigt.’ ”</t>


text:
Säg: ’Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Jag är emot dig, Sidon,</t> <t>och jag ska visa min makt i dig.</t> <t>Då ska de inse att jag är HERREN,</t> <t>när jag verkställer stadens dom och visar min helighet där.</t>


text:
<t>Jag ska sända pest och blodbad till dess gator.</t> <t>Därinne ska de slagna falla för svärd</t> <t>som riktas dit från alla håll.</t> <t>Då ska de inse att jag är HERREN.</t>


text:
<pb/>Israeliterna ska då inte längre drabbas av sina föraktfulla grannfolks brännässlor och stickande törnen. Då ska de inse att jag är Herren, HERREN.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Jag ska samla israeliterna från de folk bland vilka de skingrats och så visa min helighet inför de andra folken. De ska sedan få bo i sitt eget land som jag gav till min tjänare Jakob.


text:
De ska tryggt få bo där och bygga hus och plantera vingårdar. De ska få bo tryggt när jag verkställt domen över grannfolken som föraktar dem. Då ska de inse att jag är HERREN, deras Gud.’ ”


text:
Säg: ’Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Jag ska ta itu med dig, farao,</t> <t>kung av Egypten,</t> <t>du stora odjur</t> <t>som vilar i dina floder</t> <t>och säger: ”Nilen är min,</t> <t>jag har skapat den åt mig själv.”</t>


text:
<t>Men jag ska sätta krokar i dina käftar</t> <t>och låta fiskarna i dina floder fastna vid dina fjäll.</t> <t>Jag ska dra upp dig ur dina floder med alla fiskar</t> <t>som hänger fast vid dina fjäll.</t>


text:
<t>Jag ska lämna dig i öknen,</t> <t>dig och alla fiskarna från dina floder.</t> <t>Du ska bli liggande på bara marken,</t> <t>och ingen ska hjälpa dig upp eller ta dig därifrån.</t> <t>Åt markens djur och himlens fåglar</t> <t>ger jag dig som mat.</t>


text:
<pb/>Alla som bor i Egypten ska förstå att jag är HERREN. De är som en stav av vass för israeliterna.


text:
När de griper tag i dig går du sönder och alla river sönder sina händer på dig. När de stöder sig på dig bryts du av och får deras höfter att gå ur led.


text:
<pb/>Därför säger Herren, HERREN: Jag ska rikta ett svärd mot dig och utplåna både människor och djur.


text:
Egypten ska förhärjas och bli ett öde land. Då ska de inse att jag är HERREN. <pb/>Han sa ju: ”Nilen är min. Jag har själv gjort den.”


text:
Därför ska jag ta itu med dig och din flod, och jag ska göra Egyptens land förhärjat och öde, från Migdol till Assuan, ända till gränsen mot Kush.


text:
Jag ska göra Egypten till ett öde land bland andra öde länder, och dess städer ska ligga öde bland ödelagda städer i fyrtio år. Egypterna själva ska jag skingra bland folken och sprida ut till andra länder.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Efter de fyrtio åren ska jag samla egypterna från de folk bland vilka de är skingrade.


text:
Jag ska låta dem återvända från fångenskapen tillbaka till Patros<f>[78]</f> land, som de kom ifrån. Där kommer de att bli ett obetydligt kungarike,


text:
det obetydligaste av alla riken. Aldrig mer ska de upphöja sig över folken. Jag ska göra dem så få att de aldrig mer kommer att härska över andra folk.


text:
Israeliterna ska inte längre förlita sig på dem, utan de ska komma ihåg den synd de begick när de vände sig till Egypten. Då ska de inse att jag är Herren, HERREN.’ ”


text:
<pb/>I det tjugosjunde året, på den första dagen i första månaden<f>[79]</f>, kom HERRENS ord till mig:


text:
”Du människa, den babyloniske kungen Nebukadnessar drev sin armé hårt mot Tyros. Allas huvuden slets kala och allas skuldror blev sönderskavda. Ändå fick han och hans armé inget ut av allt sitt slit vid anfallet mot Tyros.


text:
Därför, säger Herren, HERREN, ger jag Egyptens land åt Nebukadnessar, kungen av Babylonien. Han ska bära bort dess rikedomar, ta byte och plundra. Det ska hans armé få som lön.


text:
<pb/>Den dagen ska jag låta Israels folk växa i styrka, och då ska jag låta dig tala till dem. Då ska de inse att jag är HERREN.”


text:
<pb/><t>Dagen är nära,</t> <t>HERRENS dag är nära.</t> <t>Det blir en dag med moln,</t> <t>då tiden är inne för folken.</t>


text:
<t>Ett svärd ska komma mot Egypten,</t> <t>och ångest ska drabba Kush,</t> <t>när de slagna faller i Egypten.</t> <t>Dess överflöd förs bort</t> <t>och dess grundvalar rivs upp.</t>


text:
<pb/>Kush, Put, Lud, en främmande skara från alla håll och Kub, samt folk från förbundets land ska falla med dem för svärdet.


text:
<pb/><t>Så säger HERREN:</t> <t>Alla Egyptens allierade ska falla</t> <t>och dess stolta styrka störtas.</t> <t>Från Migdol till Assuan</t> <t>ska de falla för svärd, säger Herren, HERREN.</t>


text:
<t>Landet ska ligga ödelagt bland ödelagda länder</t> <t>och städerna i ruiner bland ruinstäder.</t>


text:
<t>Då ska de inse att jag är HERREN,</t> <t>när jag sätter Egypten i brand</t> <t>och låter alla dess hjälpare krossas.</t>


text:
<pb/>På den dagen ska budbärare gå ut från mig på skepp för att sätta skräck i Kush mitt i dess trygghet. Ängslan ska komma över dem på Egyptens dag. Den kommer!


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Genom Nebukadnessar, kungen av Babylonien,</t> <t>ska jag göra slut på Egyptens överflöd.</t>


text:
<t>Han och hans armé, de grymmaste bland folk,</t> <t>ska föras dit för att förgöra landet.</t> <t>De ska dra sina svärd mot Egypten,</t> <t>och landet ska fyllas med de stupade.</t>


text:
<t>Jag ska låta Nilen torka upp och sälja landet till onda människor.</t> <t>Jag ska låta främlingar ödelägga landet och allt som finns där.</t> <t>Jag, HERREN, har talat.</t>


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Jag ska krossa avgudarna</t> <t>och utplåna stoderna vid Memfis.</t> <t>Det ska inte mer finnas någon furste i Egypten.</t> <t>Jag ska låta fruktan råda i landet.</t>


text:
<t>Jag ska sätta eld på Egypten.</t> <t>Sin ska gripas av ångest,</t> <t>No ska stormas, och för Memfis ska dagen bli mörk.</t>


text:
<t>De unga männen i On och Pi-Beset ska falla för svärd,</t> <t>och från städerna<f>[80]</f> ska man föras bort i fångenskap.</t>


text:
<t>I Tachpanches blir dagen mörk</t> <t>när jag bryter sönder Egyptens ok och dess stolta makt tar slut.</t> <t>Moln ska övertäcka det, och dess döttrar<f>[81]</f> ska föras bort.</t>


text:
”Du människa, jag har brutit armen på farao, den egyptiske kungen, och ingen har bundit upp och spjälat eller lindat den så att den kan bli stark nog att lyfta ett svärd igen.


text:
Så säger Herren, HERREN: Jag ska ta itu med farao, kungen av Egypten, och jag ska bryta båda hans armar, både den starka och den brutna, och jag ska låta svärdet falla ur hans hand.


text:
Jag ska styrka den babyloniske kungens armar och sätta mitt svärd i hans hand. Men faraos armar ska jag bryta, så att han kommer att jämra sig inför honom som en dödligt sårad.


text:
<pb/>Jag ska styrka den babyloniske kungens händer, men faraos armar ska hänga obrukbara. Då ska de inse att jag är HERREN, när jag sätter mitt svärd i den babyloniske kungens hand och han svingar det över Egypten.


text:
Jag ska skingra egypterna bland folken och sprida ut dem till andra länder. Då ska de inse att jag är HERREN.”


text:
”Du människa, säg till farao, kungen av Egypten, och till hela hans här: ’Med vem kan man jämföra dig i din storhet?


text:
<pb/><t>Se på Assyrien<f>[83]</f>,</t> <t>en ceder på Libanon,</t> <t>med vackra grenar</t> <t>och en krona som gav skugga,<f>[84]</f></t> <t>så hög</t> <t>att dess topp sköt upp bland molnen.</t>


text:
<t>Vattnet gav den näring,</t> <t>djupa källor<f>[85]</f> fick den att växa stor.</t> <t>De lät sina flöden strömma</t> <t>kring platsen där den växte,</t> <t>de sände ut sina flöden</t> <t>till alla markens träd.</t>


text:
<t>Den sträckte sig högre</t> <t>än alla andra träd på marken</t> <t>och fick ett kraftigt grenverk och långa kvistar</t> <t>på grund av den rikliga tillgången på vatten.</t>


text:
<t>Alla himlens fåglar</t> <t>byggde bo bland grenarna,</t> <t>och under dem</t> <t>födde markens djur sina ungar.</t> <t>I dess skugga</t> <t>bodde alla de stora folken.</t>


text:
<t>Den var majestätiskt vacker,</t> <t>med vidsträckta grenar,</t> <t>för dess rötter sträckte sig ner</t> <t>till rikliga vatten.</t>


text:
<t>Ingen ceder i Guds trädgård</t> <t>kunde mäta sig med den.</t> <t>Ingen cypress hade sådana grenar</t> <t>och ingen platan ett sådant lövverk.</t> <t>Inget träd i Guds trädgård</t> <t>kunde mäta sig med den i skönhet.</t>


text:
<t>Jag hade gjort den så skön,</t> <t>med dess rikliga lövverk,</t> <t>att alla andra träd i Guds trädgård</t> <t>måste avundas den.</t>


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Eftersom den växte så hög och sköt upp sin topp bland molnen, och eftersom den greps av högfärd för sin höjd,


text:
överlämnade jag den åt en härskare över folken. Han behandlade den som dess ondska förtjänade. Jag hade förskjutit den.


text:
Främlingar, de grymmaste av folk, högg ner den och lät den ligga. Dess grenar låg utspridda överallt i bergen och dalarna, de låg sönderbrutna i landets bäckar. Alla jordens folk som hade bott under dess skugga övergav den och lät den ligga.


text:
Därför ska aldrig mer några träd som växer vid vatten vara högmodiga över sin höjd och skjuta upp sin topp bland molnen, inga välvattnade träd, hur höga de än blir. De är alla bestämda till att dö och måste ner i jorden, tillsammans med de människor som lagts i graven.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Den dag den störtade ner i dödsriket lät jag djupet klä sig i sorg för dess skull och hålla tillbaka sina flöden, och dess rikliga vatten sinade. Jag klädde Libanon i sorgdräkt, och alla dess träd vissnade.


text:
Jag fick folken att darra när det föll ner i dödsriket, tillsammans med dem som gått ner i graven. Det blev till tröst för alla Edens träd djupt nere i jorden, de bästa och mest utsökta i Libanon, alla de som hade gott om vatten.


text:
Också de hade tillsammans med den gått ner till dödsriket, till dem som dödats med svärd, dess allierade, som bott i dess skugga bland folken.


text:
<pb/>Vilket av Edens alla träd kan du jämföras med i härlighet och majestät? Likafullt ska du störtas till jorden där nere, tillsammans med Edens träd. Du ska ligga där bland de oomskurna, bland dem som dödats med svärd. <pb/>Så ska det gå för farao och hela hans här, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
”Du människa, sjung en klagosång över farao, kungen av Egypten, och säg till honom: <pb/><t>’Du var som ett ungt lejon bland folken,</t> <t>som ett odjur i havet.</t> <t>Du for fram utmed dina floder,</t> <t>rörde upp vattnet med dina fötter</t> <t>och grumlade dess flöden.</t>


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Jag ska kasta mitt nät över dig,</t> <t>en mängd av många folk,</t> <t>och de ska dra upp dig i min trål.</t>


text:
<t>Jag ska kasta upp dig på land</t> <t>och slunga iväg dig ut på marken.</t> <t>Himlens fåglar ska slå ner på dig,</t> <t>och markens djur ska äta sig mätta på dig.</t>


text:
<t>Jag ska dränka jorden i flödet av ditt blod,</t> <t>ända upp till bergen,</t> <t>och fylla bäckarna med dig.</t>


text:
<t>När jag utplånar dig</t> <t>ska jag täcka över himlen</t> <t>och förmörka stjärnorna.</t> <t>Jag ska gömma solen i moln,</t> <t>och månen ska inte ge något sken.</t>


text:
<t>Alla ljus som lyser på himlen</t> <t>ska jag förmörka för din skull,</t> <t>jag ska låta mörker komma över ditt land, säger Herren, HERREN.</t>


text:
<t>Jag ska låta en oro drabba många folk</t> <t>när jag tillkännager din undergång bland folken,</t> <t>i länder som du inte känner till.</t>


text:
<t>Jag ska låta många folk förfära sig över dig,</t> <t>och deras kungar ska bäva av fasa för din skull</t> <t>när jag svingar mitt svärd framför dem.</t> <t>De ska ständigt frukta var och en för sitt liv när du faller.</t>


text:
<t>Jag ska låta din här falla för de mäktigas svärd,</t> <t>för de grymmaste av alla folk.</t> <t>De ska krossa Egyptens stolthet,</t> <t>och hela dess här ska förgöras.</t>


text:
<t>Jag ska utrota all dess boskap vid de rikliga vattnen,</t> <t>som aldrig mer ska röras upp av människofötter</t> <t>eller grumlas av djurklövar.</t>


text:
<t>Jag ska låta deras vatten sjunka</t> <t>och deras floder flyta som olja, säger Herren, HERREN.</t>


text:
<t>När jag gör Egypten till en ödemark</t> <t>och utplånar alla som finns där,</t> <t>ska de inse att jag är HERREN.’</t>


text:
<pb/>Detta är en klagosång som man ska sjunga. Kvinnorna bland folken<f>[87]</f> ska sjunga den, över Egypten med hela dess här ska de sjunga den, säger Herren, HERREN.”


text:
”Du människa, klaga över Egyptens här: Befall dem att fara ner till jorden, tillsammans med andra mäktiga nationers kvinnor, ner till dem som gått i graven.


text:
De mäktiga ledarna talar ur dödsriket till honom och hans allierade: ’De oomskurna har kommit ner och ligger där, dödade med svärd.’


text:
<pb/>Där ligger Assur med hela sin här, mitt bland gravarna av alla sina slagna som fallit för svärd.


text:
Deras gravar är där nere i djupet, hans här ligger runt omkring hans grav. Alla är de dräpta, fallna för svärd, dessa som spred skräck i de levandes land.


text:
<pb/>Där ligger Elam med hela sin här runt omkring hans grav. Alla är de dräpta, fallna för svärd. Oomskurna for de ner i jordens djup, dessa som spred skräck i de levandes land. Nu får de bära skammen med de andra som farit ner i graven.


text:
Bland de dräpta fick han sin bädd, med hela sin här i gravarna runt omkring. Alla är de oomskurna, dräpta med svärd, de som spred skräck i de levandes land. Nu får de bära skammen med de andra som farit ner i graven. De ligger bland de dräpta.


text:
<pb/>Där ligger Meshek och Tuval, med hela sin här i gravarna runt omkring. Alla är de oomskurna, dräpta med svärd, de som spred skräck i de levandes land.


text:
De ligger inte bland de fallna, oomskurna hjältarna, som med sina vapen for ner i dödsriket och som ligger med sina svärd under huvudet och sina sköldar<f>[88]</f> lagda över knotorna. De spred skräck i de levandes land.


text:
<pb/>Också du ska krossas tillsammans med de oomskurna och ligga där bland dem som dräpts med svärd.


text:
<pb/>Där ligger Edom med sina kungar och furstar, som trots sin makt ligger där med dem som dräpts med svärd. De ligger där tillsammans med de oomskurna, de som gått ner i graven.


text:
<pb/>Där ligger alla furstarna från norr och alla från Sidon. De for ner bland de dräpta, trots den skräck de spred genom sin makt, och de kom på skam. De ligger där oomskurna tillsammans med dem som dräpts med svärd och bär skammen med dem som gått ner i graven.


text:
<pb/>Farao ser dem och blir tröstad i sorgen över sin här. Farao och hela hans här är dräpta med svärd, säger Herren, HERREN.


text:
Jag lät honom sprida skräck i de levandes land, men nu ska han och hela hans här ligga bland dem som dräpts med svärd, säger Herren, HERREN.”


text:
”Du människa, tala till dina landsmän och säg till dem: ’Om jag låter ett svärd drabba ett land och folket där utser en man bland sig till sin väktare


text:
och om någon som hör larmet inte bryr sig om det utan dödas av svärdet, så är han själv ansvarig för sin död.


text:
Han hörde ju hornstöten men tog inte varning. Därför är han själv ansvarig för sin död. Om han hade lyssnat till varningen skulle han ha räddat sitt liv.


text:
Men om väktaren ser svärdet komma och inte slår larm med hornstöt och varnar folket, och om någon då dödas av svärdet, ska denne dö i sin synd, och jag ska hålla väktaren ansvarig för hans död.’


text:
<pb/>Du människa, jag har utsett dig till en väktare för Israels folk. När du hör ett ord från mig ska du varna dem å mina vägnar.


text:
När jag säger till den gudlöse: ’Du gudlöse, du måste dö!’ och du då inte varnar honom för hans leverne, kommer den gudlöse att dö i sin synd, men jag kommer att hålla dig ansvarig för hans död.


text:
Men om du varnar den gudlöse så att han kan vända om från sitt leverne men om han ändå inte gör det, kommer han att dö i sin synd, men du har räddat ditt liv.


text:
<pb/>Du människa, säg till Israels folk: ’Ni säger: ”Våra överträdelser och synder tynger oss, och vi tynar bort med dem. Hur ska vi kunna leva?” ’


text:
Säg till dem: ’Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, jag önskar inte den ogudaktiges död. Jag vill att den gudlöse vänder om från sitt onda leverne, så att han får leva. Vänd om, vänd om från ert onda leverne! Varför skulle ni dö, israeliter?’


text:
<pb/>Säg därför, du människa, till dina landsmän: ’Den rättfärdiges rättfärdighet kan inte rädda honom när han begår en överträdelse, och den gudlöses gudlöshet kommer inte att leda honom till fall, när han vänder om från sin gudlöshet. Den rättfärdige ska inte heller få leva genom sin rättfärdighet när han syndar.’


text:
Om jag säger till den rättfärdige att han ska få leva, men han förtröstar på sin egen rättfärdighet och gör det onda, ska inget av hans rättfärdighet bli ihågkommet. Han ska dö för det onda han gjort.


text:
Likaså: Om jag säger till den gudlöse att han måste dö, men han då vänder om från sin synd och gör det som är rätt och rättfärdigt,


text:
lämnar igen panten han tagit för lån eller lämnar tillbaka det han har stulit, följer livets bud och inte gör något ont  —  då ska han få leva. Han ska inte dö,


text:
och ingen av hans gamla synder ska dras upp inför honom. Han har gjort det som är rätt och rättfärdigt. Han ska få leva.


text:
<pb/>Ändå säger dina landsmän att Herren inte handlar rätt, medan det är de själva som inte gör det.


text:
Om den gudlöse omvänder sig från sin ondska och gör det som är rätt och rättfärdigt, ska han få leva.


text:
Ändå säger ni att Herren inte handlar rätt. Men jag ska döma var och en av er, israeliter, efter hans gärningar.”


text:
<pb/>Under det tolfte året av vår landsförvisning, på femte dagen i tionde månaden<f>[89]</f>, kom en flykting från Jerusalem till mig och berättade: ”Staden har fallit.”


text:
HERRENS hand hade kommit över mig på kvällen innan flyktingen kom, och han hade öppnat min mun på morgonen innan flyktingen kom, så att jag inte längre var stum utan kunde tala igen.


text:
”Du människa, de som bor bland ruinerna i Israels land säger: ’Abraham var ensam, och ändå fick han äga landet. Vi är många, så visst ska landet vara givet som egendom åt oss.’


text:
Säg därför till dem: ’Så säger Herren, HERREN: Ni äter kött med blodet i. Ni sätter ert hopp till avgudar och utgjuter blod. Skulle ni då få äga landet?


text:
Ni förlitar er på era svärd. Ni gör avskyvärda ting. Ni kränker varandras hustrur. Skulle ni då få äga landet?’


text:
<pb/>Säg så här till dem: ’Så säger Herren, HERREN: Så sant jag lever ska de som är bland ruinerna falla för svärd. De som är ute på fälten ska ätas upp av vilda djur, och de som finns i fästningar och grottor ska dö av pest.


text:
Jag ska göra landet öde och obebott. Dess stolta styrka ska upphöra. Israels berg ska bli så öde att ingen vill vandra genom dem.


text:
Då ska de inse att jag är HERREN, när jag gör landet öde och obebott på grund av de avskyvärda handlingar som de begått.’


text:
<pb/>Du människa, dina landsmän pratar om dig vid husväggarna och dörrarna och säger till varandra: ’Kom, låt oss höra vad HERREN har att säga!’


text:
Mitt folk kommer till dig så som folk brukar komma, och de sätter sig framför dig för att lyssna till dig, men de handlar inte enligt det de hör av dig. De talar som om de vore hängivna, men i verkligheten är de ute efter egen vinning.


text:
Du har blivit för dem som en som bara sjunger kärlekssånger med vacker röst och spelar skickligt, för de hör vad du säger men handlar inte därefter.


text:
<pb/>Men när det kommer  —  och det kommer  —  då ska de inse att det är en profet som har varit hos dem.”


text:
”Du människa, profetera mot Israels herdar, profetera och säg till dem: ’Så säger Herren, HERREN till dessa herdar: Ve er, Israels herdar som bara vallar er själva! Ska inte herdarna valla fåren?


text:
Ni har inte stärkt de svaga, inte helat de sjuka eller förbundit de sårade. Ni har inte heller fört tillbaka de försvunna eller sökt efter de vilsegångna. I stället har ni härskat över dem med hårdhet och grymhet.


text:
och så har mina får irrat omkring på alla berg och höjder. Över hela jorden har min fårahjord skingrats, men ingen letar efter dem eller frågar efter dem.


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, eftersom mina får blev utan herde blev de ett byte och rov för alla vilddjur. Mina herdar letade inte efter dem utan vallade bara sig själva, inte mina får.


text:
Så säger Herren, HERREN: Jag är emot herdarna och ska kräva tillbaka mina får av dem. Jag ska avsätta dem från deras herdeuppgift, så att de inte längre får valla sig själva. Jag ska rycka mina får ur deras gap; de får inte bli deras föda.


text:
Som en herde tar hand om sin hjord när han är bland sina får, de skingrade, så ska jag ta hand om mina får. Jag ska rädda dem från alla de platser dit de blivit utspridda en mörk och dyster dag.


text:
Jag ska leda dem tillbaka från alla folken och samla dem från olika länder och leda dem tillbaka till deras eget land. Jag ska valla dem på Israels berg och vid floderna och där landet är bebott.


text:
Jag ska föra dem i bet på goda betesmarker. Israels höjder ska bli deras betesmarker. Där ska de få ligga i lugn och ro på goda betesmarker och äta av frodig grönska på Israels berg.


text:
Jag ska söka upp de försvunna och föra tillbaka de vilsegångna. Jag ska förbinda de sårade och hela de sjuka. Men de feta och starka ska jag utplåna.<f>[90]</f> Jag ska valla dem med rättvisa.


text:
<pb/>Och ni, mina får: Så säger Herren, HERREN: Jag ska döma mellan får och får, mellan baggar och bockar.


text:
Är det inte nog för er att få beta på de bästa betesmarkerna? Måste ni också trampa ner de övriga av era betesmarker? Är det inte nog att ni får dricka klart vatten? Måste ni med era fötter grumla det som finns kvar?


text:
Måste mina får beta av det som ni har trampat ner och dricka av det som ni med era fötter har grumlat?


text:
Ni knuffar med sida och bog alla de svaga och tränger undan dem med era horn tills ni drivit bort och skingrat dem.


text:
Därför ska jag själv rädda mina får så att de aldrig mer blir till ett byte. Jag ska själv döma mellan fåren.


text:
<pb/>Jag ska sätta en herde över dem, min tjänare David, som ska valla dem. Han ska valla dem och vara en herde för dem.


text:
Jag, HERREN, ska vara deras Gud, och min tjänare David ska vara en furste bland dem. Jag, HERREN, har talat.


text:
<pb/>Jag ska ingå ett fredsförbund med dem. Jag ska utrota vilddjuren i landet, så att man tryggt kan bo i öknen och sova i skogarna.


text:
Jag ska välsigna dem, mitt berg och dess omgivningar. Jag ska sända regn i rätt tid, skurar av välsignelse ska komma.


text:
Markens träd ska bära sin frukt och jorden ge sin gröda, och de ska leva i trygghet i sitt land. De ska inse att jag är HERREN, när jag bryter sönder deras ok och befriar dem från dem som hållit dem i slaveri.


text:
De ska inte mer bli ett byte för andra folk, och vilddjuren i landet ska inte äta dem mer. De ska bo i trygghet, och ingen ska skrämma dem.


text:
<pb/>Landet där de ska få bo ska vara känt för sina goda skördar, och mitt folk ska aldrig mer behöva svälta eller bli föraktade av andra folk.


text:
Då ska de inse att jag, HERREN, deras Gud, är med dem och att de, israeliterna, är mitt folk, säger Herren, HERREN.


text:
Ni är min hjord, fåren på mina betesmarker. Ni är människor, och jag är er Gud, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
Säg till det: ’Så säger Herren, HERREN: Jag är emot dig, Seirs berg, jag ska sträcka ut min hand mot dig och göra dig öde och obebodd.


text:
<pb/>Du har sedan gammalt varit fientligt inställd mot israeliterna och låtit svärdet drabba dem i deras olyckstid, när deras straff nått sin kulmen.


text:
Därför ska jag, säger Herren, HERREN, så sant jag lever, låta ditt eget blod flyta. Blod ska förfölja dig. Eftersom du inte haft något emot blodsutgjutelse, så ska du förföljas av blodsutgjutelse.


text:
Jag ska fylla bergen med stupade. På dina höjder, i dina dalar och i alla dina raviner ska de falla som dödats med svärd.


text:
Du ska bli ödelagd för alltid och ingen ska någonsin mer bo i dina städer. Då ska ni inse att jag är HERREN.


text:
<pb/>Du sa: ”Dessa två folk och länder ska bli mina, och vi ska ta dem i besittning,” trots att HERREN var där.


text:
Därför ska jag, så sant jag lever, säger Herren, HERREN, behandla dig i enlighet med den vrede och avund som du i ditt hat har visat mot dem. Jag ska göra mig själv känd bland dem i och med att jag dömer dig.


text:
Då ska du inse att jag, HERREN, har hört allt det föraktfulla som du har yttrat mot Israels berg: ”De är ödelagda och det är fritt fram för oss att inta dem.”


text:
Så säger Herren, HERREN: Du gladde dig över landets ödeläggelse. Nu ska jag ödelägga dig.<f>[91]</f>


text:
Du gladde dig över att israeliternas arvedel blev ödelagd. Därför ska jag göra likadant med dig. Du ska ödeläggas, du Seirs berg och hela Edom. Då ska de inse att jag är HERREN.’ ”


text:
Så säger Herren, HERREN: Era fiender har hånat er: ”De urgamla höjderna! De har blivit vår egendom.” ’


text:
Profetera därför och säg: ’Så säger Herren, HERREN: Ni har blivit ödelagda, krossade från alla sidor, och ni har blivit andra folks egendom. Man har gjort er till ett allmänt samtalsämne och förtalat er.


text:
Israels berg, hör därför Herrens, HERRENS ord! Så säger Herren, HERREN till bergen, höjderna, ravinerna och dalarna, till de öde ruinerna och de övergivna städerna som plundrats och hånats av de angränsande folken:


text:
Så säger därför Herren, HERREN: Jag har sannerligen talat med brinnande lidelse mot de övriga folken och mot hela Edom, som har lagt beslag på mitt land med glädje och i förakt och behållit det som byte.’


text:
Profetera därför om Israels land och säg till bergen, höjderna, ravinerna och dalarna: Så säger Herren, HERREN: Jag har talat i lidelse och vrede därför att ni föraktats av de andra folken.


text:
Så säger därför Herren, HERREN: ’Jag svär med upplyft hand att också era grannfolk ska få uppleva förakt.


text:
<pb/>Men ni, Israels berg, ska åter grönska och bära frukt åt mitt folk Israel, som snart ska återkomma.


text:
Jag ska föröka er befolkning, hela Israels folk, och städerna ska åter bebos och ruinerna bli uppbyggda igen.


text:
Jag ska föröka mängden av både människor och djur hos er. De ska bli fruktsamma och föröka sig. Jag ska låta era trakter bli bebodda som förut och ge er ännu mer framgång än förr. Då ska ni inse att jag är HERREN.


text:
Jag ska åter låta folk, mitt folk Israel, vandra på er och ta er i besittning. Ni ska vara deras arvedel. Ni ska aldrig mer beröva dem deras barn.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Man säger till er: ”Du äter människor och berövar ditt folk dess barn”,


text:
Jag ska inte mer låta dig höra folkens hån eller bli föraktad av andra folk eller förorsaka ditt folks fall, säger Herren, HERREN.’ ”


text:
”Du människa, när Israels folk bodde i sitt eget land, orenade de det med sitt leverne och sina gärningar. Deras leverne var lika orent för mig som en kvinnas menstruation.


text:
Jag skingrade dem bland folken, och de spreds ut till olika länder. Efter deras leverne och gärningar dömde jag dem.


text:
Men vart de än kom bland folken vanhelgade de mitt heliga namn. Man sa om dem: ’De är HERRENS folk, och ändå måste de lämna sitt land.’


text:
Jag var bekymrad för mitt heliga namns skull, som israeliterna vanhelgat bland de folk de kommit till.


text:
<pb/>Säg därför till Israels folk: ’Så säger Herren, HERREN: Det är inte för er skull, israeliter, som jag gör detta, utan för mitt heliga namns skull, som ni har vanhelgat bland de folk ni har kommit till.


text:
Jag vill visa mitt stora namns helighet, som har blivit vanhelgat bland folken, där ni har vanärat det. Då ska folken inse att jag är HERREN, säger Herren, HERREN, när jag bland er visar mig helig inför dem.


text:
<pb/>Jag ska hämta er från folken, samla er från olika länder och leda er tillbaka hem till ert eget land.


text:
Jag ska bestänka er med rent vatten, så att ni blir rena. Jag ska rena er från allt orent och från era avgudar.


text:
Jag ska ge er ett nytt hjärta och låta er få en ny ande. Jag ska ta bort stenhjärtat ur er kropp och ge er ett hjärta av kött.


text:
Jag ska låta min Ande komma in i er, så att ni lyder mina bud, håller mina stadgar och lever efter dem.


text:
Jag ska befria er från all er orenhet. Jag ska kalla fram säden, ge er en rik skörd, och ni ska inte behöva drabbas av någon hungersnöd.


text:
Ni ska få njuta av rika skördar från fruktträd och åkrar, och aldrig mer ska ni bland folken kunna hånas för att ni svälter.


text:
Då ska ni komma ihåg ert onda leverne och era onda gärningar och avsky er själva för era synder och avskyvärdheter.


text:
Det är dock inte för er egen skull jag gör det, säger Herren, HERREN, det ska ni veta. Ni ska få blygas och skämmas för allt ni har gjort, israeliter.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: När jag renar er från era synder, ska jag låta era städer bli bebodda igen och ruinerna återuppbyggda.


text:
Då ska man säga: ”Detta ödelagda land har nu blivit som Edens trädgård. Städerna som låg i ruiner, ödelagda och förstörda, är uppbyggda, befästa och befolkade.”


text:
Då ska era grannfolk som finns kvar inse att det är jag, HERREN, som har byggt upp det som var förstört och åter planterat det som låg öde. Jag, HERREN, har talat, och jag ska göra det.’


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Också detta ska jag göra för israeliterna när de ber mig om det: Jag ska låta dem förökas som en fårhjord,


text:
som de heliga fåren i Jerusalem vid högtiderna. Så ska ruinstäderna fyllas av hjordar av människor. Då ska de inse att jag är HERREN.”


text:
<pb/>HERRENS hand kom över mig, och av HERRENS Ande leddes jag bort och sattes ner i en dal full av ben.


text:
Han frågade mig: ”Människa, kan de här benen bli levande igen?” Jag svarade: ”Herre, HERRE, det är bara du som vet det.”


text:
Jag ska fästa senor vid er, ge er kött och täcka er med hud. Jag ska ge er ande så att ni får liv. Då ska ni inse att jag är HERREN.’ ”


text:
<pb/>Jag profeterade så som jag hade blivit befalld. Medan jag profeterade hördes något, ett rassel. Benen förenade sig med varandra, ben fogades till ben.


text:
<pb/>Då sa han till mig: ”Profetera till anden<f>[92]</f>, profetera, människa! Säg: ’Så säger Herren, HERREN: Kom från de fyra väderstrecken, o ande, och blås på dessa dräpta, så att de får liv igen.’ ”


text:
<pb/>Jag profeterade som han hade befallt mig. Då kom anden in i dem, de blev levande och reste sig upp på fötterna likt en väldig armé.


text:
<pb/>Han sa till mig: ”Du människa, de här benen är hela Israels folk. De säger: ’Våra ben är uttorkade. Allt hopp är ute. Det är slut med oss.’


text:
Profetera därför och säg till dem: ’Så säger Herren, HERREN: Jag ska öppna era gravar och låta er komma upp ur dem, mitt folk, och låta er komma tillbaka till Israels land.


text:
Då ska ni, mitt folk, inse att jag är HERREN, när jag öppnar era gravar och låter er komma upp ur dem.


text:
Jag ska låta min Ande komma in i er, så att ni får liv, och jag ska låta er bo i ert eget land. Då ska ni inse att jag, HERREN, har talat och gjort det, säger HERREN.’ ”


text:
”Du människa, ta en stav och skriv på den: ’För Juda och israeliterna som tillhör honom.’ Ta sedan en annan stav och skriv på den: ’Efraims stav, för Josef och alla israeliter som tillhör honom.’


text:
ska du svara dem: ’Så säger Herren, HERREN: Jag ska ta Josefs stav, som är i Efraims hand, och israeliternas som tillhör honom, och foga ihop den med Judas stav och göra dem till ett i min hand.’


text:
<pb/>Säg till dem: ’Så säger Herren, HERREN: Jag ska hämta tillbaka israeliterna från de folk som de gått till. Jag ska samla dem från alla håll och leda dem tillbaka till deras eget land.


text:
Jag ska göra dem till ett enda folk i landet, på Israels berg. En kung ska regera över dem alla. De ska inte längre vara två folk eller uppdelade i två riken.


text:
De ska sluta att orena sig med sina avgudar och vidrigheter och med alla sina överträdelser. Jag ska rädda dem från alla deras platser där de har syndat och rena dem. De ska vara mitt folk, och jag ska vara deras Gud.


text:
<pb/>David, min tjänare, ska vara kung över dem, och de ska alla ha en enda herde. De ska följa mina lagar och noga lyda mina befallningar.


text:
De ska bo i landet jag gav åt min tjänare Jakob och där deras förfäder bodde. De och deras barn och barnbarn ska alltid bo där, och min tjänare David ska vara deras furste i all evighet.


text:
Och jag ska ingå ett fredsförbund med dem, ett evigt förbund. De ska växa i antal och jag ska ställa min helgedom bland dem för alltid.


text:
Då ska folken inse att jag är HERREN som helgar Israel, när min helgedom förblir hos dem för evigt.’ ”


text:
”Du människa, vänd dig mot Gog i Magogs land, storfursten<f>[93]</f> över Meshek och Tuval, och profetera mot honom.


text:
Jag ska dra dig bort med krokar i dina käftar och föra dig ut med hela din armé, dina hästar, dina fullt beväpnade ryttare och hela din här med stora och små sköldar och svärd i sin hand.


text:
Gomer med alla sina trupper, och Bet Togarma långt norrifrån, med alla sina trupper  —  många folk finns med dig.


text:
<pb/>Gör dig redo! Var beredd, du och alla dina trupper som har samlats hos dig, och ta befälet över dem!


text:
Långt fram i tiden kommer du att bli uppmanad att handla. I en avlägsen framtid ska du invadera ett land, som har återhämtat sig från svärdets förödelse, vars invånare har samlats från många folk på Israels berg som länge legat öde. De har förts ut från andra folk och bor nu där alla i trygghet.


text:
Du ska dra dit upp, komma som en storm och vara som ett moln som täcker landet, du och dina trupper, de många folken som är med dig.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: På den tiden ska tankar slå rot i ditt sinne, och du ska lägga upp en ond plan.


text:
Du ska säga: ”Jag ska dra upp mot ett oskyddat land, anfalla dem som lever i fred och trygghet, alla som bor där utan murar, bommar och portar.


text:
Du vill ta byte och plundra, gå till angrepp mot de åter bebodda ruinerna och mot dem som har samlats från folken, som är rika på boskap och egendom och bor mitt i landet.”


text:
Saba och Dedan och affärsmän från Tarshish med alla dess byar<f>[94]</f> ska fråga dig: ”Kommer du för att ta byte? Har du samlat dina trupper för att plundra, för att föra bort silver och guld, ta boskap och gods, ta ett stort byte?” ’


text:
<pb/>Profetera därför, människa, och säg till Gog: ’Så säger Herren, HERREN: På den tiden, när mitt folk Israel åter bor i trygghet i sitt land, ska du veta det.


text:
Du ska komma från din plats långt borta i norr, du och många folk med dig, alla till häst, en stor skara och en väldig armé.


text:
Du ska dra upp mot mitt folk Israel som ett moln som täcker landet. I kommande dagar ska det ske. Jag ska låta dig, Gog, anfalla mitt land, så att folk ska inse att jag genom dig visar min helighet inför dem.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Är du inte den som jag i gångna tider talade om genom mina tjänare Israels profeter, som då profeterade att jag skulle låta dig anfalla dem?


text:
I min svartsjuka och flammande vrede säger jag att det på den tiden ska bli en stor jordbävning i Israels land.


text:
Inför mig ska alla bäva den dagen, såväl fiskarna i havet som himlens fåglar, markens djur och kräldjur som rör sig på marken, och alla människor på jorden. Bergen ska slås ner, klipporna störta omkull och murarna falla till marken.


text:
<pb/>Jag ska samla svärd mot Gog på alla mina berg, säger Herren, HERREN. Var och en ska vända sitt svärd mot sin nästa.


text:
Jag ska verkställa en dom mot honom med pest och blod och vräka ner slagregn, hagel, eld och svavel över honom, hans trupper och de många folk som är med honom.


text:
Så ska jag uppenbara min storhet och min helighet och göra mig känd inför många folk. Då ska de inse att jag är HERREN.’


text:
<pb/>Du människa, profetera mot Gog och säg: ’Så säger Herren, HERREN: Jag är emot dig, Gog, du storfurste över Meshek och Tuval.


text:
Jag ska vända om dig, släpa bort dig och föra dig långt uppifrån norr och sända dig mot Israels berg.


text:
Du ska stupa på Israels berg, du och dina trupper och folken som är med dig. Jag ska överlämna dig som föda åt allehanda rovfåglar och vilda djur.


text:
<pb/>Jag ska sända eld över Magog och över alla dem som bor i trygghet i kustländerna. Då ska de inse att jag är HERREN.


text:
<pb/>Så ska jag göra mitt heliga namn känt bland mitt folk Israel. Jag ska inte längre låta mitt heliga namn bli vanhelgat. Då ska de andra folken inse att jag är HERREN, den Helige i Israel.


text:
<pb/>Invånarna i Israels städer ska gå ut och använda vapnen till bränsle och elda upp såväl små som stora sköldar, bågar och pilar, spjut och lansar. I sju år ska de elda med dem.


text:
De ska inte behöva samla ved ute på fälten eller hugga den i skogen, för de ska använda vapen till bränsle. De ska röva från sina rövare och plundra från sina plundrare, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Den dagen ska jag ge Gog en gravplats i Israel: Overimdalen, öster om havet. Den kommer att blockera vägen för dem som färdas där, för där ska Gog och hela hans hop begravas. Dalen ska sedan heta Hamon Gogdalen.<f>[95]</f>


text:
Allt folket i landet ska begrava dem. Det ska bli till deras ära, när jag då visar min härlighet, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Man ska utse män att systematiskt söka igenom hela landet och begrava de kvarlevor som fortfarande ligger på marken, för att så rena landet. <pb/>Efter sju månader ska de börja sitt letande.


text:
När någon av dessa som drar genom landet ser människoben ska han märka ut platsen, tills dödgrävarna kan begrava dem i Hamon Gogdalen.


text:
<pb/>Du människa, så säger Herren, HERREN: Säg till alla sorters fåglar och alla markens djur: Samla er! ’Kom hit från alla håll till min offermåltid som jag förbereder för er, en stor offermåltid på Israels berg. Ni ska få äta kött och dricka blod.


text:
Ni ska få äta kött av mäktiga män och dricka blod av jordens furstar, som om de vore baggar, lamm, bockar och ungtjurar, välgödda djur från Bashan.


text:
Jag ska uppenbara min härlighet bland folken, och alla folk ska se mig verkställa min dom och gripa tag i dem.


text:
<pb/>Folken ska förstå att israeliterna fördes bort i fångenskap på grund av sin synd, eftersom de var trolösa mot mig. Därför dolde jag mitt ansikte för dem och överlämnade dem åt deras fiender, så att de alla föll för svärd.


text:
Jag handlade mot dem så som deras orenhet och överträdelser förtjänade. Jag dolde mitt ansikte för dem.


text:
<pb/>Så säger därför Herren, HERREN: Nu ska jag göra slut på Jakobs fångenskap och visa hela Israels folk barmhärtighet. Jag brinner av lidelse för mitt heliga namn.


text:
De ska bära skammen och hela sin trolöshet som de visade mot mig, nu när de bor i trygghet i sitt land och ingen skrämmer dem.


text:
När jag har fört dem hem från folken och samlat dem från deras fienders land, visar jag min helighet genom dem inför många folk.


text:
Då ska de inse att jag är HERREN, deras Gud, den som både förde bort dem i fångenskap bland folken och samlade dem tillbaka igen till deras eget land, utan att lämna någon enda av dem kvar där.


text:
Jag ska inte mer dölja mitt ansikte för dem. Jag ska gjuta ut min Ande över israeliterna, säger Herren, HERREN.”


text:
<pb/>I början av det tjugofemte året av vår exil, på tionde dagen i månaden<f>[96]</f>, fjorton år efter stadens fall, kom HERRENS hand över mig, och han förde mig dit.


text:
Genom syner från Gud förde han mig till Israels land och satte mig på ett mycket högt berg, på vars södra sida fanns byggnader som liknade en stad.


text:
Han förde mig dit, och jag såg en man som glänste som koppar. I sin hand hade han ett snöre av lin och en måttstock, och han stod vid porten.


text:
<pb/>Mannen sa till mig: ”Du människa, ge noga akt på vad du ser och hör, och var uppmärksam på allt jag visar dig, för du har blivit förd hit för att jag ska visa dig detta. Sedan ska du berätta för Israels folk allt som du har sett.”


text:
<pb/>Där fanns en mur som omslöt hela tempelområdet. Mannen hade i sin hand en måttstock, som var tre och en halv meter lång; varje halvmeter av den var en handsbredd längre än ett vanligt halvmetersmått.<f>[97]</f> Han mätte muren, och dess bredd var en måttstock och dess höjd en måttstock.


text:
<pb/>Sedan gick han till porten mot öster, gick uppför dess trappsteg och mätte portens tröskel, som var en måttstock bred på bägge sidorna.


text:
Varje nisch var en måttstock lång och en måttstock bred, och mellan nischerna var det 2,5 meter. Portens tröskel, på insidan mot förhuset, var en måttstock bred.


text:
Han mätte alltså upp portens förhus, och den var 4 meter och dörrposterna en meter. Portens förhus var på insidan.


text:
<pb/>I östra porten fanns tre nischer på varje sida, alla lika stora. Även väggarna mellan dem var lika stora på bägge sidorna.


text:
Framför nischerna fanns på bägge sidorna en mur som var en halv meter hög. Nischerna var tre gånger 3 meter.


text:
<pb/>Sedan mätte han porten från den ena nischens tak till den andra, och det avståndet var 12,5 meter. Ingångarna låg mot varandra.


text:
Sedan mätte han höjden på pelarna på varje sida runt om porten på förgården till 30 meter.<f>[98]</f>


text:
Där fanns fönster som smalnade inåt, utmed båda sidorna av gången och utmed nischernas väggar, likaså på båda sidorna i förhuset, på insidan. Dörrposterna var dekorerade med snidade palmträd.


text:
<pb/>Han förde mig ut till yttre förgården. Där såg jag kamrar och ett stenlagt golv runt gården och 30 kamrar på stengolvet.


text:
Det följde portgångarnas sidoväggar och sträckte sig lika långt som de. Detta var det nedre stengolvet.


text:
Han mätte avståndet från den nedre portens framsida till den inre förgårdens yttersida, och det var 50 meter, såväl på östra sidan som på norra.


text:
Dess tre nischer, på varje sida, väggarna mellan dem och förhuset hade alla samma mått som den förra porten: 25 meter lång och 12,5 meter bred.


text:
Dess fönster, förhus och palmträdsdekorationer var lika stora som vid porten på östra sidan. Där fanns också sju trappsteg som ledde upp till porten, och dess förhus låg framför dem.


text:
Mitt emot norra porten fanns en port till den inre förgården, och likadant i öster. Han mätte avståndet mellan de båda portarna, det var 50 meter.


text:
<pb/>Sedan förde han mig till södra sidan, där det fanns en port mot söder. Han mätte dess dörrposter och förhus, och de hade samma mått som de förra.


text:
Det fanns också fönster i porten och förhuset, på båda sidor, likadana som de andra. Porten var 25 meter lång och 12,5 meter bred.


text:
En trappa med sju steg ledde upp dit, och förhuset låg framför dem. På dörrposterna fanns palmträdsdekorationer på bägge sidorna.


text:
En port till den inre förgården fanns också på södra sidan. Han mätte avståndet från den ena porten till den andra i söder, det var 50 meter.


text:
<pb/>Sedan förde han mig till den inre förgården genom den södra porten. Han mätte den, och den hade samma mått som de andra.


text:
Dess nischer, väggarna däremellan och förhuset hade samma mått som de övriga. Porten och förhuset hade fönster på vardera sidan. Den var 25 meter lång och 12,5 meter bred.


text:
Förhuset låg mot yttre förgården. På dörrposterna fanns palmträdsdekorationer. Åtta trappsteg ledde upp dit.


text:
<pb/>Han förde mig ut till den inre förgårdens östra sida och mätte porten där. Den hade samma mått som de övriga.


text:
Dess förhus låg mot den yttre förgården, det fanns palmträdsdekorationer på dörrposterna på vardera sidan, och åtta trappsteg ledde upp dit.


text:
och så var det också med dess nischer, väggarna däremellan och förhuset, och på båda sidorna fanns fönster. Porten var 25 meter lång och 12,5 meter bred.


text:
Förhuset till den yttre förgården hade palmträdsdekorationer på vardera sidan av dörrposterna, och åtta trappsteg ledde upp dit.


text:
Det fanns också fyra bord av huggen sten för brännoffren, 75 centimeter långa och en halv meter höga. På dem låg redskapen som man slaktade brännoffren och slaktoffren med.<f>[100]</f>


text:
Utmed väggarna fanns dubbelkrokar<f>[101]</f> av en handsbredds storlek fastsatta. På borden lade man offerköttet.


text:
<pb/>Utanför den inre porten fanns på inre förgården två rum för sångarna, ett vid norra ingången, med fasaden mot söder, och ett vid södra ingången, med fasaden mot norr.


text:
Han sa till mig: ”Rummet med fasaden mot söder är till för de präster som förrättar tjänsten i templet.


text:
Rummet med fasaden mot norr är till för de präster som förrättar tjänsten vid altaret, Sadoks ättlingar, leviter som får komma nära HERREN och tjäna honom.”


text:
<pb/>Sedan förde han mig till templets förhus och mätte dörrposterna, som båda var 2,5 meter. Porten var 7 meter bred med en vägg som var 1,5 meter bred på bägge sidorna.<f>[102]</f>


text:
Förhuset var 10 meter långt och sex meter brett. Tio trappsteg ledde dit upp. På varje sida av dörrposterna stod två pelare.


text:
<pb/>Därefter förde han mig till tempelsalen och mätte dörrposterna. Båda var 3 meter tjocka.<f>[103]</f>


text:
Ingången var 5 meter bred och väggarna vid bägge sidorna 2,5 meter. Han mätte tempelsalen, och den var 20 gånger 10 meter.


text:
<pb/>Därefter gick han in i det innersta rummet och mätte dörrposterna. De var en meter. Ingången var 3 meter bred och väggarna på dess båda sidor tre och en halv meter.


text:
Han mätte det inre rummet: det var 10 meter långt och 10 meter brett. Han sa till mig: ”Detta är det allra heligaste.”


text:
<pb/>Sedan mätte han tempelmuren, och den var 3 meter tjock med en rad rum runt templet. Varje rum var 2 meter brett.


text:
Sidobyggnadens rum låg i tre våningar, med 30 rum i varje våning. Där fanns avsatser runt tempelmuren som konstruktionen hölls uppe av, så att de inte var fastbyggda i själva tempelmuren.


text:
Varje våning med sina sidorum blev bredare ju högre upp den låg kring byggnaden. Det var alltså en sidobyggnad runt templet ända upp, allt bredare inåt ju högre upp den låg. En trappa ledde upp från den nedersta våningen till den översta genom den mellersta.


text:
<pb/>Jag såg att templet var byggt på en upphöjd grund runt om. Sidorummens grund var lika lång som måttstocken, 3 meter.


text:
Från sidorummen ledde dörrar ut till detta utrymme, en mot norr och en mot söder. Utrymmet var 2,5 meter brett runt omkring.


text:
<pb/>Byggnaden vid tempelgården på västra sidan var 35 meter bred. Dess väggar var 2,5 meter tjocka. Byggnaden var 45 meter lång.


text:
Sedan mätte han templet; det var 50 meter långt. Tempelgården och byggnaden med dess väggar var också 50 meter lång.


text:
Han mätte längden på byggnaden på tempelgårdens bortre sida med dess avsatser på bägge sidorna, 50 meter.<f>[104]</f> Tempelsalen, den inre delen och förhuset mot gården,


text:
trösklarna, de smala fönstren och avsatserna runt om deras tre våningar, allt från och med tröskeln hade träpanel, från golvet upp till fönstren. Fönstren kunde täckas.


text:
<pb/>Ovanför dörren, inne i och utanför templet, och på väggarna runt omkring, såväl innanför som utanför, fanns med jämna mellanrum


text:
ett människoansikte, vänt mot en palm på ena sidan, och ett lejonansikte, vänt mot en palm på andra sidan. Så var det överallt runt hela templet.


text:
ett altare av trä, 1,5 meter högt och en meter i fyrkant. Dess hörn, sockel och sidor var av trä. Han sa till mig: ”Det här är bordet som står inför HERREN.”


text:
Dörrarna till tempelsalen var dekorerade med snidade keruber och palmträd, liksom väggarna. Framför förhuset fanns en baldakin<f>[105]</f> av trä.


text:
I förhusets sidoväggar fanns smala fönster med snidade palmträd på båda sidor. Så var det också med templets sidorum och baldakinerna.<f>[106]</f>


text:
<pb/>Han förde mig ut till den yttre förgården, norrut. Sedan förde han mig till byggnaden med rum mitt emot tempelgården och mitt emot tempelbyggnaden, norrut.


text:
Byggnaden låg mitt emot den inre förgårdens 10 meter breda plats och mitt emot den yttre förgårdens stengolv och var byggd i avsatser i tre våningar.<f>[107]</f>


text:
De övre rummen var smalare än de undre, därför att avsatsen längst nere och i mellanvåningen tog mer plats.


text:
Rummen låg i tre våningar och hade inga pelare, som i förgårdarna, därför var den översta våningens rum mindre än de nedersta och de mellersta våningarnas.


text:
Längden på raden av rum vid den yttre förgården var 25 meter, medan den vid tempelbyggnaden var 50 meter.


text:
<pb/>På södra<f>[108]</f> sidan av förgårdens mur, mitt emot templet och tempelgården, fanns också rum.


text:
Det fanns en gång framför dem. De var likadana som rummen i norr, hade samma längd och bredd, var likadant konstruerade och hade likadana utgångar.


text:
Dörrarna till rummen i söder låg i öster. Där fanns också en dörr i början av den väg som gick längs muren till ingången av rummen.


text:
<pb/>Sedan sa han till mig: ”Dessa norra och södra rum mitt emot tempelgården är heliga rum. Där ska de präster som får vara nära HERREN äta de högheliga offren. Där ska de förvara de högheliga offren, matoffret, syndoffret och skuldoffret, för platsen är helig.


text:
När prästerna går in på det heliga området, får de inte gå ut på den yttre förgården utan att ha lämnat kvar de kläder de bär i sin tjänstgöring, för de är heliga. De ska ta på sig andra kläder innan de går ut till det område som är för folket.”


text:
<pb/>När han hade avslutat mätningarna av det inre tempelområdet tog han med mig ut genom porten i öster för att mäta området runt om.


text:
Så mätte han alla fyra sidorna. Den var omgiven av en mur som skilde det heliga från det som inte var heligt.


text:
Då kom Israels Guds härlighet från öster. Hans röst var som dånet av stora vatten, och jorden lystes upp av hans härlighet.


text:
Denna syn jag såg liknade den syn som jag hade sett när han kom för att förstöra staden och den jag sett vid floden Kevar. Jag föll ner med ansiktet mot marken.


text:
<pb/>Därefter reste Anden mig upp och förde mig in på den inre förgården, och HERRENS härlighet fyllde templet.


text:
Rösten sa till mig: ”Människa, det här är den plats där jag har min tron och mitt fotstöd, och här ska jag bo bland Israels folk i all evighet. Israels folk och dess kungar ska aldrig mer orena mitt heliga namn med sitt horande eller med sina döda kungars kroppar<f>[110]</f>.


text:
De lade sin tröskel bredvid min tröskel och sin dörrpost bredvid min dörrpost, med bara en vägg emellan mig och dem. De orenade mitt heliga namn med sina avskyvärda gärningar, så att jag gjorde slut på dem i min vrede.


text:
Om de nu slutar upp med sin otukt och för bort sina kungars döda kroppar från mig, så ska jag för alltid bo bland dem.


text:
<pb/>Du människa, beskriv templet för israeliterna, så att de skäms över sina synder. Låt dem mäta dess plan.


text:
Om de skäms över vad de har gjort, ska du förklara för dem templets plan och struktur, dess utgångar och ingångar, hela dess plan och alla dess förordningar och lagar. Skriv upp dem inför dem, så att de följer hela dess plan och alla dess förordningar och handlar efter dem.


text:
<pb/>Detta är lagen om templet: Hela området på bergstoppen och dess omgivning är höghelig. Sådan är lagen om templet.


text:
<pb/>Och detta är måtten på altaret  —  varje halvmeter ska dock utökas med en handsbredd: Rännan var en halv meter djup och en halv meter bred, med en hälften så hög kantlist runt om. Detta var höjden på altaret.


text:
Från rännan på marken upp till den nedre avsatsen var höjden en meter och bredden en halv meter. Avståndet från den mindre avsatsen till den större var 2 meter, och dess bredd var en halv meter.


text:
Avsatsen var också fyrkantig, 7 meter i kvadrat, med en kantlist på 25 centimeter och en ränna på en halv meter runt om. På östra sidan fanns trappsteg upp till altaret.”


text:
<pb/>Han sa till mig: ”Du människa, så säger Herren, HERREN: Det här är stadgarna för altaret, när det ska byggas för brännoffer och bestänkning med blod.


text:
Då ska du ge en ungtjur till syndoffer åt de levitiska prästerna av Sadoks släkt, de som får komma nära mig och göra tjänst inför mig, säger Herren, HERREN.


text:
Du ska ta av dess blod och stryka på altarets fyra horn liksom på den översta avsatsens fyra hörn och kantlisten runt den. Så ska du rena det och bringa försoning för det.


text:
Sedan ska du ta syndoffertjuren och bränna den på den utsedda<f>[111]</f> platsen på tempelområdet utanför helgedomen.


text:
<pb/>Den andra dagen ska du offra en felfri bock som syndoffer. Altaret ska renas på samma sätt som när tjuren offrades.


text:
Du ska föra fram dem inför HERREN. Prästerna ska strö salt på dem och offra dem som brännoffer åt HERREN.


text:
<pb/>Under sju dagar ska du dagligen offra en bock som syndoffer, en tjur och en bagge från hjorden. De ska vara felfria.


text:
När dessa dagar har gått ska prästerna från och med den åttonde dagen offra brännoffer och gemenskapsoffer på altaret. Då ska jag ta emot er, säger Herren, HERREN.”


text:
<pb/>Prästerskapets återupprättelse Sedan förde han mig tillbaka till helgedomens yttre port, den som vette mot öster. Den var stängd.


text:
HERREN sa till mig: ”Den här porten ska förbli stängd. Den får inte mer öppnas. Ingen ska gå genom den, för HERREN, Israels Gud, har kommit in genom den. Därför ska den förbli stängd.


text:
Men fursten får, därför att han är en furste, sitta där inne och hålla måltid inför HERREN. Han får gå in genom portens förhus och ut samma väg.”


text:
<pb/>Därefter förde han mig genom norra porten till templets framsida. Jag såg hur HERRENS härlighet fyllde HERRENS hus. Då föll jag ner med ansiktet mot marken.


text:
<pb/>HERREN sa till mig: ”Du människa, lägg noga märke till allt du ser och hör, allt som jag redogör för om alla förordningar för HERRENS hus och alla lagarna beträffande det. Lägg noga märke till vad som gäller i fråga om tillträde till templet och allt utträde ur helgedomen.<f>[112]</f>


text:
<pb/>Säg till de upproriska israeliterna: ’Så säger Herren, HERREN: Nu är det nog med era avskyvärda gärningar, israeliter!


text:
Ni har fört hit främlingar, oomskurna till både det inre och det yttre, för att vara i min helgedom och vanhelga den, under det att ni frambar min föda, fett och blod till mig och bröt mitt förbund med alla era avskyvärdheter.


text:
Ni har inte skött tjänsten för mina heliga ting, utan satt andra till att sköta er tjänst i min helgedom.


text:
Så säger Herren, HERREN: Ingen främling som är oomskuren både till det inre och till det yttre ska få komma in i min helgedom, ingen av de främlingar som finns bland israeliterna.


text:
<pb/>De leviter som övergav mig när Israel irrade bort ifrån mig och började dyrka avgudar får ta konsekvenserna av sin synd.


text:
De får tjänstgöra i min helgedom som ansvariga för vakttjänsten vid tempelportarna och tjänstgöra i templet. De får slakta brännoffer och slaktoffer åt folket och stå där inför dem till deras tjänst.


text:
Men därför att de betjänade dem inför avgudar och fick israeliterna att falla i synd, har jag lyft min hand mot dem, säger Herren, HERREN. De får bära konsekvenserna av sin synd.


text:
De ska inte få komma i min närhet för att tjäna mig som präster. De får inte röra några av mina heliga ting, de som är högheliga. De får bära skammen för sina avskyvärda gärningar.


text:
<pb/>Men de levitiska prästerna av Sadoks släkt som gjorde en trogen tjänst i min helgedom när israeliterna irrade bort från mig, de får komma nära mig och göra tjänst inför mig. De ska stå inför mig och offra fett och blod åt mig, säger Herren, HERREN.


text:
De får komma in i min helgedom och nära mitt bord för att tjäna mig. De ska utföra min tjänstgöring.


text:
<pb/>När de kommer in genom den inre förgårdens portar, ska de vara klädda i linnekläder. De får inte ha något av ull på sig när de gör tjänst i den inre förgårdens portar eller i templet.


text:
De ska ha linneturbaner på huvudet och bära linnebyxor. De får inte bära något som kan få dem att svettas.


text:
När de går till den yttre förgården till folket måste de ta av sig tjänstekläderna och lämna dem i de heliga rummen och byta till andra kläder, för att inte överföra klädernas helighet på folket.


text:
<pb/>De får inte raka sitt huvud och inte heller låta sitt hår växa långt, utan hålla det kortklippt.


text:
De får inte gifta sig med en änka eller med en frånskild kvinna, utan bara med en jungfru av israelitisk börd eller en änka efter en präst.


text:
Prästerna ska lära mitt folk skillnaden mellan det som är heligt och det som är oheligt och undervisa om vad som är rent och vad som är orent.


text:
<pb/>De ska tjäna som domare i rättstvister och döma efter mina bud. De ska hålla mina lagar och föreskrifter för alla mina högtider och hålla mina sabbater heliga.


text:
<pb/>Ingen präst får orena sig genom att komma i närheten av en död, om det inte är hans far, mor, son eller dotter, bror eller ogifta syster; då får de orena sig.


text:
När han sedan kommer in i helgedomen, in på den inre förgården, för att göra tjänst i helgedomen, ska han bära fram ett syndoffer för sig, säger Herren, HERREN.


text:
<pb/>Jag ska vara det enda arv prästerna har. Ni ska inte ge dem någon markegendom. Jag är deras arv.


text:
De ska äta av matoffret, syndoffret och skuldoffret. Allting som har vigts åt Herren i Israel tillfaller prästerna.


text:
Det bästa av den första frukten och av alla era offergåvor ska tillfalla prästerna. Det första av er spannmålsskörd ska ni ge till prästerna, så att en välsignelse kan vila över era hem.


text:
<pb/>När ni delar landet som egendom ska ni som offergåva ge en del till HERREN som ett heligt område. Det området ska vara tolv och en halv kilometer långt och tio kilometer brett<f>[113]</f>. Det ska i sin helhet vara heligt.


text:
En del av det, 250 meter i kvadrat, ska användas till helgedomen, med ett 25 meter brett öppet område runt om.


text:
Mät av detta område upp en del som är tolv och en halv kilometer långt och fem kilometer brett. Där ska helgedomen, det allra heligaste, ligga.


text:
Detta ska vara en helig del av landet och tillhöra prästerna som tjänar i helgedomen, dem som får komma nära HERREN och göra tjänst inför honom. Det är platsen för deras hus och också en helig plats för helgedomen.


text:
<pb/>Ett område, som också är tolv och en halv kilometer långt och fem kilometer brett, ska tillhöra de leviter som tjänstgör i templet. Det ska bli deras egendom, med städer<f>[114]</f> att bo i.


text:
Ni ska ge åt staden som dess egendom ett område som gränsar till den heliga delen och som är 2,5 kilometer brett och tolv och en halv kilometer långt. Det ska tillhöra hela Israels folk.


text:
<pb/>Åt fursten ska mark ges på var sida av de heliga landområdena och staden. Den ska gränsa till det heliga området och stadens mark, på västra sidan västerut, på östra sidan österut. Den ska ha samma längd som stamlotternas utsträckning från den västra gränsen till den östra.


text:
Detta ska vara hans lott i Israel. Mina furstar ska inte längre förtrycka mitt folk utan låta israeliterna ha sitt land, allt efter sina stammar.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Israels furstar, nu får det vara nog! Sluta med våldet och förtrycket och gör det som är rätt och rättfärdigt. Driv inte mitt folk från hus och hem, säger Herren, HERREN.


text:
Efa och bat ska ha samma mått, en bat ska vara en tiondels homer, och likadant ska en efa vara en tiondels homer. Homer ska vara standardmåttet.


text:
En sikel ska bestå av 20 gera. Tio siklar är en femtedels och fem siklar en tiondels mina. 50 siklar är lika med en mina.<f>[116]</f>


text:
<pb/>Detta är de offergåvor ni ska ge: En sjättedels efa av varje homer vete och en sjättedels efa av varje homer korn


text:
och den föreskrivna delen av oljan, som mäts i bat, en tiondels bat av varje kor, som är tio bat eller en homer; tio bat är nämligen lika med en homer.


text:
Ett får ska ges av varje hjord på 200 från Israels välbevattnade betesmarker<f>[117]</f>. De ska vara till matoffer, brännoffer och gemenskapsoffer för att bringa försoning åt folket, säger Herren, HERREN.


text:
Fursten har ansvaret för brännoffren, matoffren och dryckesoffren vid högtiderna, nymånadsfesterna, sabbaterna och vid alla israeliternas högtider. Han ska göra i ordning syndoffret, matoffret, brännoffret och gemenskapsoffret för att bringa försoning åt israeliterna.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: På första dagen i första månaden ska du offra en felfri ungtjur och rena helgedomen.


text:
Prästen ska ta av syndoffrets blod och stryka det på templets dörrposter, på de fyra hörnen på altarets avsats och på dörrposterna vid porten till inre förgården.


text:
Du ska göra likadant på den sjunde dagen i månaden för den som har syndat oavsiktligt eller av okunnighet. På så sätt bringar ni försoning för templet.


text:
<pb/>På fjortonde dagen i första månaden ska ni fira påsk. Det ska vara en sju dagar lång högtid, då ni äter osyrat bröd.


text:
På var och en av de sju dagarna i högtiden ska han göra i ordning sju tjurar och sju baggar, alla felfria, som brännoffer åt HERREN, och en ung bock som dagligt syndoffer.


text:
Som matoffer ska han göra i ordning en efa för varje tjur och en efa för varje bagge, samt en hin olja för varje efa.<f>[118]</f>


text:
<pb/>Vid högtiden på femtonde dagen i sjunde månaden ska han offra lika många syndoffer, brännoffer, matoffer och samma mängd olja som under de sju dagarna.<f>[119]</f>


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Den inre förgårdens östra port ska vara stängd under de sex arbetsdagarna men öppen på sabbaten och nymånadsfesten.


text:
Fursten ska komma in utifrån genom portens förhus och ställa sig vid dörrposten. Prästerna ska offra hans brännoffer och gemenskapsoffer. Han ska tillbe vid portens tröskel och sedan gå ut. Porten får inte stängas förrän på kvällen.


text:
<pb/>Det brännoffer som fursten bär fram till HERREN på sabbatsdagen ska bestå av sex felfria lamm och en felfri bagge.


text:
Matoffret som han bär fram ska vara en efa mjöl för baggen och ett mått som han själv bestämmer för lammen, samt en hin olja för varje efa.<f>[120]</f>


text:
Som matoffer ska han offra en efa för tjuren, en efa för baggen och för lammen vad han själv bestämmer, samt en hin olja för varje efa.


text:
Men när folket i landet kommer inför HERREN vid högtiderna, ska den som har gått in genom norra porten för att tillbe gå ut genom södra porten. Den som har gått in genom södra porten ska gå ut genom den norra. Ingen får gå tillbaka ut genom samma port som han kom in, utan man måste alltid gå ut genom den motsatta porten.


text:
<pb/>Vid högtider och fester ska matoffret vara en efa mjöl för tjuren, en efa för baggen och så mycket för lammen som han själv bestämmer, samt en hin olja för varje efa.


text:
När fursten vill bära fram ett frivilligt offer till HERREN, ett brännoffer eller ett gemenskapsoffer, ska den östra porten öppnas för honom, så att han kan bära fram sitt brännoffer och gemenskapsoffer precis som på sabbaten. Sedan ska han gå ut igen, och porten ska stängas efter honom.


text:
<pb/>Du ska dagligen ge ett årsgammalt felfritt lamm som brännoffer till HERREN. Varje morgon ska du offra ett sådant.


text:
Du ska också som matoffer varje morgon ge en sjättedels efa mjöl och en tredjedels hin olja att fukta mjölet med. Denna förordning för HERRENS matoffer ska gälla som en bestående stadga för alltid.


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: Om fursten ger någon av sina söner en del av sin egendom som gåva, ska den tillhöra hans söner. Det ska vara deras egendom som de ärvt.


text:
Men om han ger en del av sin egendom som gåva till någon av sina tjänare, får denne behålla den fram till friåret. Då återgår den till fursten. Det är bara hans söner som får behålla hans egendom.


text:
Fursten får inte heller ta något av folkets arvedel eller tvinga bort dem från deras egendom. Han ska ge sina söner av sin egendom, för att ingen bland mitt folk ska behöva skiljas från sin egendom.’ ”


text:
<pb/>Sedan förde han mig genom ingången vid sidan om porten till prästernas heliga rum som låg mot norr. Längst bort vid västra ändan syntes en plats.


text:
Han sa till mig: ”Det här är platsen där prästerna kokar skuldoffret och syndoffret och bakar matoffret, för att slippa bära dem till den yttre förgården och därmed helga folket.”


text:
<pb/>Därefter förde han mig ut till den yttre förgården och runt till dess fyra hörn. I varje hörn syntes en gård.


text:
I den yttre förgårdens fyra hörn fanns det slutna gårdar, 20 meter långa och 15 meter breda, alla gårdarna i de fyra hörnen var lika stora.


text:
Utmed insidan av de fyra gårdarna fanns på alla sidor en mur, och nertill i muren runt omkring hade man byggt eldstäder för kokning.


text:
<pb/>Sedan förde han mig tillbaka till templets ingång. Jag såg att vatten flöt fram under templets tröskel österut; templets framsida vette åt öster. Vattnet strömmade ner under templets högra sida, söder om altaret.


text:
Sedan förde han mig ut genom den norra porten och ledde mig runt på utsidan till den östra porten. Där flödade vattnet fram från den södra sidan.


text:
Mannen gick sedan österut, med ett mätsnöre i sin hand, och mätte upp 500 meter. Han ledde mig genom vattnet, som nådde upp till fotknölarna.


text:
Han mätte upp ytterligare 500 meter och ledde mig genom vattnet, som nådde mig till knäna. Åter mätte han upp 500 meter och ledde mig genom vattnet, som nu nådde mig till midjan.


text:
Han mätte upp ytterligare 500 meter, och nu var där en flod som jag inte kunde vada över. Vattnet var så djupt att man måste simma. Det var en flod som ingen kunde vada över.


text:
Han sa till mig: ”Detta vatten flyter mot den östra regionen, strömmar ner i Jordandalen och når sedan havet. När det sedan står stilla i havet blir vattnet friskt.


text:
Det ska vimla av levande varelser där floden rinner ut. Där ska finnas rikligt med fisk, för detta vatten flyter där och gör vattnet friskt. Allting lever där denna flod rinner ut.


text:
Fiskare ska stå utmed stränderna; från En-Gedi till En Eglajim ska det finnas platser där nät ligger på tork. Det ska bli lika rikt på olika slags fisk som Medelhavet.


text:
Alla slags fruktträd ska växa utmed flodens stränder. Deras löv ska aldrig vissna, och de ska alltid bära frukt. Varje månad ska det bli en ny skörd, för de får sitt vatten från helgedomen. Deras frukt ska vara till föda och löven till läkedom.”


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: ”Det här är de gränser som ni ska följa när ni fördelar landet mellan Israels tolv stammar, med två andelar åt Josef.


text:
I övrigt ska ni dela landet lika mellan dem, för jag har med upplyft hand svurit att ge det till era förfäder, och nu ska det bli er arvedel.


text:
<pb/>Detta ska vara landets gräns: <pb/><t>Gränsen i norr ska sträcka sig från Medelhavet mot Hetlon och sedan vidare genom Levo-Hamat till Sedad,</t>


text:
<t>Berota och Sivrajim, som ligger på gränsen mellan Damaskus och Hamat, och slutligen till Hasar Hatikon på gränsen till Hauran.</t>


text:
<t>Gränsen sträcker sig alltså från havet till Hasar Enon vid Damaskus norra gräns och med Hamat längre upp i norr. Detta är gränsen i norr. <pb/></t>


text:
<t>Den östra gränsen börjar mellan Hauran och Damaskus, går längs Jordan mellan Gilead och Israels land, fram till Östra havet, ända till Tamar<f>[121]</f>. Detta är gränsen i öster. <pb/></t>


text:
<t>Den södra gränsen går från Tamar till källorna vid Merivat Kadesh och sedan längs gränsfloden<f>[122]</f> till Medelhavet. Detta är sydgränsen, i söder. <pb/></t>


text:
<t>I väster utgör Medelhavet gränsen, upp till en punkt mitt emot Levo-Hamat. Detta är gränsen i väster.</t>


text:
Ni ska dela ut det genom lottkastning som arvedel åt er själva och åt de främlingar som bor och har fött barn bland er. Ni ska betrakta dem som infödda israeliter, och de ska tillsammans med er få en arvedel bland Israels stammar.


text:
<pb/>Det här är namnen på stammarna: <pb/>Dans område ligger vid norra gränsen och följer vägen till Hetlon, Levo-Hamat och Hasar Enan och Damaskus norra gräns bredvid Hamat. Detta är hans gräns från öster till väster.


text:
<t>Intill Judas område ligger från öster till väster det område som ni ska avskilja som en särskild gåva, tolv och en halv kilometer brett och lika långt som en stamlott från öster till väster. Helgedomen ska ligga i mitten.</t>


text:
<pb/>Detta område som ni avskiljer åt HERREN ska vara tolv och en halv kilometer långt och tio<f>[123]</f> kilometer brett.


text:
Detta heliga område tillhör prästerna. Det är tolv och en halv kilometer långt i norr, fem kilometer brett i väster, fem kilometer brett i öster, och tolv och en halv kilometer långt i söder. HERRENS helgedom ska ligga i mitten.


text:
Det är avsett för de helgade prästerna av Sadoks släkt som troget tjänade mig och inte irrade bort med israeliterna som leviterna gjorde.


text:
De får detta stycke av det heliga området i landet som en särskild gåva. Den är höghelig och ligger intill leviternas område.


text:
Utmed prästernas område ska leviterna ha sitt område, tolv och en halv kilometer långt och fem kilometer brett. Den totala längden blir tolv och en halv kilometer och bredden tio kilometer.


text:
De får inte sälja eller byta bort något av det. Det bästa av landet får inte överlåtas åt någon annan, för det är helgat åt HERREN.


text:
<pb/>Resten av området, som är 2,5 kilometer brett och tolv och en halv kilometer långt, ska vara till allmänt bruk för staden  —  till bostäder och betesmark. Staden ska ligga i mitten.


text:
Det som återstår av detta område, som gränsar till det heliga området, är fem kilometer österut och fem kilometer västerut, utmed det heliga området. Dess avkastning ska livnära stadens arbetare.


text:
Hela detta område mäter tolv och en halv kilometer i vardera riktningen. Ni ska avskilja ett heligt område, en fyrkant, tillsammans med stadens ägor.


text:
<pb/>Det som återstår på båda sidor om det heliga området och stadens ägor ska tillhöra fursten, utmed det tolv och en halv kilometer breda heliga området i öster till den östra gränsen, och utmed det tolv och en halv kilometer breda området i väster till den västra gränsen. Dessa områden längs stamlotterna ska tillhöra fursten. Det heliga området med helgedomen ska vara i mitten.


text:
Leviternas ägor och stadens ägor ska ligga mitt emellan de områden som tillhör fursten. Området som tillhör fursten ligger mellan Judas och Benjamins gränser.


text:
<pb/>Av de övriga stammarna ska Benjamin ha en lott som sträcker sig från den östra sidan till den västra,


text:
Gads södra gräns går söderut från Tamar till källorna vid Merivat Kadesh och vidare längs gränsfloden till Medelhavet.


text:
<pb/>Detta är det land som ni ska lotta ut som arvedel åt Israels stammar. Detta är deras lotter,” säger Herren, HERREN.


text:
finns tre portar i norr: Rubens, Judas och Levis. Stadsportarna är nämligen uppkallade efter Israels stammar.


text:
<pb/>Hela stadens omkrets blir då nio kilometer. Namnet på staden ska för all framtid vara: <pb/>HERREN är där.


text:
<pb/>I Juda kung Jojakims tredje regeringsår<f>[1]</f> kom Babyloniens kung Nebukadnessar mot Jerusalem och belägrade staden.


text:
Herren överlämnade Jojakim, kungen av Juda, åt honom, liksom en del av föremålen i Guds hus. Han tog med sig dem till sin guds hus i Shinar<f>[2]</f> och förde dem till sin guds skattkammare.


text:
<pb/>Sedan gav kungen i uppdrag åt Aspenas, chefen för hans hovtjänstemän, att bland israeliterna välja ut unga män från den kungliga familjen och från andra framstående släkter,


text:
sådana som inte hade några fysiska defekter, som såg bra ut, var begåvade, kloka och kunniga, som kvalificerade att tjänstgöra i det kungliga palatset. De skulle undervisas i kaldéernas litteratur och språk.


text:
Kungen bestämde att en daglig portion av mat och vin skulle serveras dem från hans eget bord. De skulle utbildas i tre år för att därefter träda i kungens tjänst.


text:
Men chefen för hovtjänstemännen gav dem nya namn: Daniel kallades Belteshassar, Hananja kallades Shadrak, Mishael kallades Meshak och Asarja kallades Aved-Nego.


text:
<pb/>Daniel bestämde sig för att inte orena sig med kungens mat och vin. Han bad chefen för hovtjänstemännen om lov att få slippa orena sig.


text:
men denne sa till Daniel: ”Jag är rädd för min herre kungen, som har bestämt vad ni ska äta och dricka. Varför skulle han behöva finna att ni ser sämre ut än de andra unga männen i er ålder? Då skulle jag riskera mitt huvud för er inför kungen.”


text:
<pb/>Daniel sa till vakten, som chefen för hovtjänstemännen hade utsett att ha uppsikt över honom och Hananja, Mishael och Asarja:


text:
”Testa oss, dina tjänare, under en tiodagarsperiod: Ge oss bara grönsaker att äta och vatten att dricka.


text:
Jämför oss sedan med de unga män som har ätit kungens mat. Behandla sedan dina tjänare efter vad du ser.”


text:
Vakten lät dem då slippa den mat och det vin som var bestämt för dem och gav dem grönsaker i stället.


text:
<pb/>Gud gav dessa fyra unga män kunskap och insikt i all slags litteratur och lärdom. Daniel kunde dessutom förstå alla slags syner och drömmar.


text:
När den tid som kungen hade bestämt var över förde chefen för hovtjänstemännen fram dem inför Nebukadnessar.


text:
Kungen samtalade med dem och fann ingen bland alla andra som var som Daniel, Hananja, Mishael och Asarja. Så trädde de i kungens tjänst.


text:
I alla frågor som krävde vishet och förstånd och där kungen rådfrågade dem fann han dem tio gånger visare än alla magiker och besvärjare i hela hans rike.


text:
Kungen gav order om att tillkalla magikerna, besvärjarna, trollkarlarna och astrologerna för att de skulle tala om för honom vad det var han hade drömt. De kom och ställde sig inför kungen.


text:
<pb/>Kungen sa till dem: ”Jag har haft en dröm som gör mig oroad, och jag vill veta vad det var för en dröm.”


text:
Då svarade astrologerna kungen på arameiska<f>[4]</f>: ”O kung, må du leva för evigt! Tala om drömmen för oss, dina tjänare, så ska vi sedan förklara vad den betyder.”


text:
Men kungen svarade astrologerna: ”Nej, detta är mitt fasta beslut: Om ni inte kan tala om för mig vad det var jag drömde och vad det betyder, ska ni huggas i stycken och era hus förvandlas till sophögar.


text:
Men om ni kan redogöra för drömmen och dess betydelse ska ni få både gåvor och belöningar och stora hedersbevis av mig. Så tala nu om för mig vad det var jag drömde och vad det betyder!”


text:
Kungen svarade: ”Jag inser tydligt att ni bara försöker vinna tid, eftersom ni förstår att mitt beslut står fast.


text:
Om ni inte kan tala om vad jag drömde, kan domen över er bara bli en. Ni har gjort en konspiration att tala om för mig falska och lögnaktiga ting, i hopp om att situationen ska förändras. Tala alltså nu om för mig vad jag har drömt, så vet jag att ni också kan säga vad det betyder!”


text:
<pb/>Astrologerna svarade kungen: ”Det finns ingen människa på jorden som kan tala om det kungen begär! Aldrig har någon kung, hur stor och mäktig han än har varit, bett om något liknande av en magiker, besvärjare eller astrolog.


text:
Det kungen begär är för svårt. Det kan ingen uppenbara för kungen, förutom gudarna, och de bor ju inte bland människorna.”


text:
<pb/>Detta gjorde kungen så vred och rasande att han befallde att alla visa i Babylon skulle avrättas.


text:
När påbudet om de visas avrättning hade utfärdats, sökte man även efter Daniel och hans kamrater, för att döda också dem.


text:
Då talade Daniel med kloka, välvalda ord till Arjok, befälhavaren över kungens livvakt, som gått ut för att döda de visa i Babylon.


text:
Han frågade Arjok, kungens befälhavare: ”Varför har kungen utfärdat en sådan sträng befallning?” Då berättade Arjok för Daniel vad som hade hänt.


text:
<pb/>Sedan gick han hem och talade om för sina kamrater Hananja, Mishael och Asarja hur det låg till.


text:
Han uppmanade dem att be himlens Gud visa dem barmhärtighet och avslöja hemligheten, så att Daniel och hans kamrater inte skulle avrättas med de övriga visa i Babylon.


text:
och sa: <pb/><t>”Välsignat är Guds namn</t> <t>i all evighet,</t> <t>för visheten och kraften är hans.</t>


text:
<t>Han låter tider och skeden skifta.</t> <t>Han avsätter kungar,</t> <t>och han tillsätter kungar.</t> <t>Han ger de visa deras vishet</t> <t>och de förståndiga deras förstånd.</t>


text:
<t>Han avslöjar det som är djupt och fördolt,</t> <t>han vet vad som finns i mörkret,</t> <t>och hos honom bor ljuset.</t>


text:
<t>Dig, mina förfäders Gud,</t> <t>tackar och prisar jag,</t> <t>för du har gett mig vishet och kraft,</t> <t>och nu har du låtit mig veta</t> <t>det som vi bad dig om.</t> <t>Du har låtit oss veta</t> <t>svaret på kungens fråga.”</t>


text:
<pb/>Sedan gick Daniel till Arjok, som fått befallningen av kungen att avrätta Babylons alla visa män, och sa till honom: ”Avrätta inte de visa i Babylon! För mig bara till kungen, så ska jag berätta för honom uttydningen.”


text:
<pb/>Arjok skyndade iväg med Daniel till kungen och sa till honom: ”Jag har hittat en man bland de judiska landsflyktiga som kan ge kungen uttydningen.”


text:
<pb/>Kungen frågade Daniel, som fått namnet Belteshassar: ”Kan du tala om för mig vad jag drömde och vad det betyder?”


text:
<pb/>Daniel svarade kungen: ”Den hemlighet kungen frågar om kan inga visa män, besvärjare, magiker eller teckentydare avslöja för kungen.


text:
Men det finns en Gud i himlen som uppenbarar hemligheter, och han har låtit kung Nebukadnessar veta vad som ska ske i framtiden<f>[5]</f>. Detta var din dröm och dina syner du hade på din bädd:


text:
<pb/>Du, o kung, låg på din bädd och kom att tänka på vad som ska ske i framtiden. Han som uppenbarar hemligheter lät dig veta vad som ska ske.


text:
Denna hemlighet har uppenbarats för mig, inte därför att jag skulle vara visare än alla andra levande varelser, utan för att du, o kung, ska få veta dess betydelse och förstå dina innersta tankar.


text:
<pb/>Du såg, o kung, i din syn en stor staty, en väldig, starkt glänsande staty framför dig, förskräcklig att se på.


text:
<pb/>Medan du såg på den rycktes en sten loss, men inte med människohänder. Den träffade statyns fötter av järn och lera och krossade dem.


text:
Då krossades alltsammans, järn, lera, koppar, silver och guld, och blev som agnarna på tröskplatserna om sommaren, bortförda av vinden, så att inget spår av dem längre gick att finna. Men stenen som träffade statyn blev till ett stort berg som uppfyllde hela jorden.


text:
I din hand har han gett mänskligheten, var de än bor, markens djur och himlens fåglar, och låtit dig regera över dem alla. Du är huvudet av guld.<f>[6]</f>


text:
<pb/>Men efter dig uppstår ett annat rike, ringare än ditt, och därefter ett tredje rike av koppar. Det ska regera över hela jorden.


text:
Det fjärde riket ska bli starkt som järn, och så som järnet krossar och slår sönder, så ska det krossa och bryta ner alla de andra.


text:
Att du såg fötterna och tårna vara dels av lera, dels av järn, betecknar ett splittrat rike, som dock har något av järnets fasthet; du såg ju järnet vara blandat med lera.


text:
Att du såg järnet vara blandat med lera betyder att det trots giftermål människor emellan inte kan förbli enat, lika lite som järn och lera kan förenas med varandra.


text:
<pb/>Under dessa kungars tid kommer himlens Gud att upprätta ett rike som aldrig ska förstöras. Inte heller ska det överlämnas åt något annat folk. Det ska krossa och utplåna alla dessa andra riken och självt bestå för evigt.


text:
Du såg ju att en sten rycktes loss från berget, utan människohänder, och krossade järn, koppar, lera, silver och guld. <pb/>Den store Guden har visat kungen vad som kommer att ske i framtiden. Drömmen är sann och tydningen tillförlitlig.”


text:
<pb/>Då föll Nebukadnessar ner inför Daniel och tillbad honom och befallde att man skulle bära fram offer och tända rökelse inför honom.


text:
Kungen sa till Daniel: ”Er Gud är sannerligen en Gud över alla gudar, en Herre över kungar, och en som uppenbarar hemligheter, eftersom du har kunnat avslöja denna hemlighet.”


text:
<pb/>Kungen utnämnde Daniel till ett högt ämbete och överöste honom med många gåvor. Han gjorde honom till härskare över hela provinsen Babylon, och han blev chef över alla de visa där.


text:
På Daniels begäran utsåg kungen dessutom Shadrak, Meshak och Aved-Nego till att förvalta provinsen Babylon. Daniel själv stannade vid kungens hov.


text:
<pb/>Kung Nebukadnessar lät tillverka en guldstaty, som var 30 meter hög och 3 meter bred och ställde upp den på Duraslätten i provinsen Babylon.


text:
Sedan skickade han bud och kallade samman satraper<f>[7]</f>, landshövdingar, ståthållare, rådgivare, skattmästare, domare, lagmän och alla andra ämbetsmän i provinserna och inbjöd dem att komma till invigningen av statyn som han hade ställt upp.


text:
Då samlades satraperna, landshövdingarna, ståthållarna, rådgivarna, skattmästarna, domarna, lagmännen och alla andra ämbetsmän i provinserna för invigningen av statyn som kung Nebukadnessar hade ställt upp. När de nu stod framför den,


text:
När ni hör ljudet av horn, flöjter, cittror, lyror, harpor, pipor och alla andra slags instrument, ska ni falla ner och tillbe guldstatyn som kung Nebukadnessar har ställt upp.


text:
<pb/>Så snart de hörde ljudet av horn, flöjter, cittror, lyror, harpor, pipor och alla andra slags instrument föll alla ner, människor från alla folk, nationer och språkgrupper, och tillbad guldstatyn som kung Nebukadnessar hade ställt upp.


text:
Du, o kung, utfärdade ju en befallning att var och en som hör ljudet av horn, flöjter, cittror, lyror, harpor, pipor och alla andra slags instrument måste falla ner och tillbe guldstatyn,


text:
Men här finns några judar som du har tillsatt att förvalta provinsen Babylon: Shadrak, Meshak och Aved-Nego, som inte bryr sig om dig, o kung. De tjänar inte dina gudar och tillber inte guldstatyn som du har ställt upp.”


text:
<pb/>Nebukadnessar blev då rasande av vrede och befallde att man skulle hämta Shadrak, Meshak och Aved-Nego. Så fördes männen fram inför kungen.


text:
Nebukadnessar frågade dem: ”Är det sant, Shadrak, Meshak och Aved-Nego, att ni vägrar att tjäna mina gudar och tillbe den guldstaty jag har ställt upp?


text:
Det är i sin ordning, om ni nu, när ni hör ljudet av horn, flöjter, cittror, lyror, harpor, pipor och alla andra slags instrument, faller ner och tillber statyn som jag låtit göra. Men om ni vägrar att tillbe kommer ni omedelbart att kastas i den brinnande ugnen. Och vilken gud kan då rädda er ur min hand?”


text:
<pb/>Shadrak, Meshak och Aved-Nego svarade kungen: ”Nebukadnessar, vi behöver inte försöka försvara oss inför dig.


text:
Men om inte, ska du veta, o kung, att vi ändå inte dyrkar dina gudar eller tillber den guldstaty som du har ställt upp.”


text:
<pb/>Då blev Nebukadnessar rasande på Shadrak, Meshak och Aved-Nego, och hans ansiktsuttryck förvandlades. Han befallde att ugnen skulle göras sju gånger hetare än vanligt.


text:
Sedan gav han några av sina starkaste soldater order att binda Shadrak, Meshak och Aved-Nego och kasta dem i den brinnande ugnen.


text:
Man band dem och kastade in dem i den brinnande ugnen, klädda i mantlar, byxor, turbaner och andra kläder.<f>[8]</f>


text:
Men eftersom kungens befallning var så sträng och ugnen så fruktansvärt het, slog lågorna ihjäl de soldater som förde Shadrak, Meshak och Aved-Nego dit upp.


text:
<pb/>Då blev kung Nebukadnessar förskräckt, hoppade plötsligt upp och frågade sina rådgivare: ”Kastade vi inte in tre män bundna i elden?” De svarade kungen: ”Jo, visst gjorde vi det, o kung.”


text:
Han sa: ”Men nu ser jag fyra män, som går omkring i elden. De är inte bundna, elden har inte skadat dem, och den fjärde ser ut som en gudason.”


text:
Nebukadnessar gick närmare den brinnande ugnens öppning och ropade: ”Shadrak, Meshak och Aved-Nego, den högste Gudens tjänare! Kom ut! Kom ut!” Då steg Shadrak, Meshak och Aved-Nego ut ur elden.


text:
När satraperna, landshövdingarna, ståthållarna och kungens rådgivare trängdes omkring männen, såg de att elden inte på något sätt hade skadat deras kroppar. Inte ens håret på deras huvuden var svett. Deras mantlar var oskadade, och det luktade inte ens rök om dem.


text:
<pb/>Då tog Nebukadnessar till orda: ”Välsignad är Shadraks, Meshaks och Aved-Negos Gud, som skickade sin ängel och räddade sina tjänare. De förtröstade på honom, trotsade kungens befallning och var villiga att ge sina liv hellre än att tjäna och tillbe någon annan gud än sin egen Gud.


text:
Därför befaller jag nu att den som säger något emot Shadraks, Meshaks och Aved-Negos Gud, från vilket folk, vilken nation eller språkgrupp han än kommer, ska slitas i stycken och hans hus förvandlas till en sophög, för det finns ingen annan gud som kan rädda så här.”


text:
<pb/>Kung Nebukadnessar, <pb/>till alla folk, nationer och språkgrupper i hela världen, med en önskan om stor välgång:


text:
<pb/>Jag finner det för gott att tillkännage de tecken och under den högste Guden har gjort med mig.


text:
<pb/><t>Stora är hans tecken,</t> <t>mäktiga hans under!</t> <t>Hans rike är ett evigt rike,</t> <t>hans välde varar från generation till generation.</t>


text:
Då fick jag en dröm som skrämde mig. Jag blev förfärad av drömbilder på min bädd och av syner jag såg.


text:
När magikerna, besvärjarna, astrologerna och teckentydarna kom och jag berättade drömmen för dem, kunde de inte säga vad den betydde.


text:
Till slut kom Daniel till mig, han som kallas Belteshassar efter min gud. Han har heliga gudars ande i sig. Jag berättade drömmen även för honom.


text:
<pb/>”Belteshassar, du den främste bland mina magiker, jag vet att heliga gudars ande bor i dig och att ingen hemlighet är för svår för dig. Det här såg jag i min dröm, tala om för mig vad det betyder:


text:
Trädet växte sig så stort och högt att det nådde upp till himlen, och det syntes till världens ände.


text:
Dess lövverk var vackert, och det gav mycket frukt, tillräckligt för alla att äta. Markens djur fann skugga under det, fåglar byggde bo på dess grenar, och alla varelser fick sin föda av det.


text:
Han ropade högt: ’Hugg ner trädet! Skär av grenarna, slit av löven och sprid ut frukten, så att djuren som håller till under det flyr, liksom fåglarna från dess grenar.


text:
Men lämna kvar stubben med rötterna i jorden, i markens gräs, fastbunden med en kedja av järn och koppar. <pb/>Han ska fuktas av himlens dagg och leva med djuren bland vegetationen på jorden.


text:
<pb/>Detta har väktarna bestämt, och denna dom har de heliga tillkännagett. För de som lever ska inse att den Högste råder över människors riken och kan ge dem till vem han vill och sätta den lägsta till härskare över dem.’


text:
<pb/>Så var den dröm, som jag, kung Nebukadnessar, hade. Tala nu om för mig, Belteshassar, vad den betyder! Ingen av de visa i mitt rike kan tyda den åt mig, men du kan, för heliga gudars ande är i dig.”


text:
<pb/>Daniel, som kallades Belteshassar, blev för en stund förvirrad och förskräckt av sina tankar. Men kungen sa till honom: ”Belteshassar, låt inte drömmen och dess betydelse skrämma dig!” Belteshassar svarade: ”Min herre, om drömmen ändå kunde gälla dina fiender, och dess innebörd dina motståndare!


text:
Trädet som du såg växa så stort och högt, med en topp som nådde upp till himlen, synligt över hela världen,


text:
och som hade ett vackert lövverk och som gav mycket frukt, tillräckligt för alla att äta, under vilket markens djur levde och på vars grenar fåglar bodde  —


text:
det är du själv, o kung. Du har vuxit dig så stor och stark att din makt når ända upp till himlen, och du regerar ända ut till världens ände.


text:
<pb/>Kungen såg en helig väktare komma ner från himlen och säga: ’Hugg ner trädet och förstör det, men lämna stubben med rötterna kvar i jorden, i markens gräs, fastbunden med en kedja av järn och koppar. Han ska fuktas av himlens dagg och leva med markens djur, tills sju år har gått.’


text:
Det här är tydningen, o kung, och detta är vad den Högste har beslutat att låta drabba dig, min herre och kung:


text:
Du kommer att drivas bort från mänskliga boningar och få bo bland markens djur, äta gräs som oxar och fuktas av himlens dagg. Så ska det vara under sju år, tills du har insett att den Högste regerar över människors riken och ger dem åt vem han vill.


text:
Men befallningen att lämna kvar stubben med rötterna betyder att du ska få tillbaka ditt rike igen, när du har insett att det är himlen som regerar.


text:
Lyd därför mitt råd, o kung, gör dig av med din synd genom att göra det som är rättfärdigt och med din skuld genom att vara barmhärtig mot de fattiga! Då kan det hända att din framgång får bestå.”


text:
och sa för sig själv: ”Är inte detta det stora Babylon, som jag själv har byggt till ett kungligt residens, med min mäktiga kraft, till mitt majestäts ära!”


text:
<pb/>Medan orden fortfarande var på hans läppar, kom en röst från himlen: ”Kung Nebukadnessar, detta är bestämt för dig: Ditt rike har tagits ifrån dig.


text:
Du ska drivas bort ur människors närhet och få bo bland markens djur och äta gräs som oxarna. Så ska sju år gå, tills du inser att den Högste regerar över människors riken och ger dem åt vem han vill.”


text:
<pb/>I samma stund gick orden i uppfyllelse. Nebukadnessar blev bortförd och fick äta gräs som oxarna, och hans kropp fuktades av himlens dagg. Hans hår växte och blev långt som en örns fjädrar och hans naglar som fågelklor.


text:
<pb/>Men när den tiden hade gått, lyfte jag, Nebukadnessar, min blick mot himlen. Mitt förstånd återvände, och jag prisade den Högste och lovade och ärade honom som lever i evighet. <pb/><t>Hans välde är ett evigt välde,</t> <t>hans rike varar från generation till generation.</t>


text:
<t>Alla jordens invånare</t> <t>är att betrakta som ingenting.</t> <t>Han gör vad han vill</t> <t>med både himlens krafter och jordens folk.</t> <t>Ingen kan hindra honom eller säga:</t> <t>”Vad har du gjort?”</t>


text:
<pb/>Samtidigt som jag fick tillbaka mitt förstånd, fick jag också tillbaka min härlighet och glans, till ära för mitt rike. Mina rådgivare och stormän sökte upp mig, jag fick tillbaka min tron och blev till och med mäktigare än tidigare.


text:
Jag, Nebukadnessar, prisar nu och upphöjer och ärar himlens kung, för allt som han gör är sant och rätt. Han har makt att krossa de högmodiga.


text:
Medan Belshassar då drack vin beordrade han att man skulle hämta de guld- och silverkärl som hans far Nebukadnessar hade tagit från templet i Jerusalem. Kungen själv, hans stormän, hans hustrur och bihustrur skulle dricka ur dem.


text:
Då hämtades guldkärlen som man hade tagit ur stora salen i Guds hus i Jerusalem, och kungen, hans stormän, hans hustrur och bihustrur drack ur dem.


text:
<pb/>Plötsligt syntes fingrar från en människohand skriva på den vitkalkade väggen, invid den stora ljusstaken i kungapalatset. Kungen såg på handen när den skrev.


text:
Han ropade högt att man skulle hämta besvärjarna, astrologerna och teckentydarna och sa till de visa männen i Babylon: ”Den som kan läsa skriften och tala om för mig vad den betyder ska bli klädd i purpur, få en guldkedja kring sin hals och bli den tredje mannen<f>[10]</f> i riket.”


text:
<pb/>Men när kungens visa män kom var det ingen av dem som kunde förstå skriften, än mindre tala om vad den betydde.


text:
<pb/>Men när kungamodern fick höra vad kungen och stormännen sa, kom hon in i festsalen och sa: ”Må kungen leva för evigt! Var inte så förskräckt och blek!


text:
Det finns en man i ditt rike som har heliga gudars ande i sig. På din fars tid fann man hos honom insikt, förstånd och vishet lik gudars vishet. Kung Nebukadnessar, din far, satte honom över magikerna, besvärjarna, astrologerna och teckentydarna.


text:
Denne Daniel, som kungen gav namnet Belteshassar, har en enastående ande av kunskap och insikt. Han kan tyda drömmar och lösa gåtor och svåra problem. Kalla hit Daniel, så ger han uttydningen.”


text:
<pb/>Daniel fördes till kungen, och denne sa: ”Så du är Daniel, en av dem som min far kungen förde till exil från Juda.


text:
Jag har hört att du har gudars ande i dig och att man hos dig funnit insikt, förstånd och enorm vishet.


text:
De visa männen och besvärjarna har förts till mig för att läsa och tyda denna skrift, men de har inte kunnat ge någon förklaring.


text:
Jag har hört att du kan ge tydningar och lösa svåra problem. Om du kan läsa skriften och tala om för mig vad den betyder ska du kläs i purpur, få en guldkedja om halsen och bli den tredje mannen i riket.”


text:
<pb/>Daniel svarade kungen: ”Behåll dina gåvor och ge dina belöningar till någon annan! Jag ska läsa skriften för kungen och tala om för honom vad den betyder ändå.


text:
För den storhets skull som Gud gav honom darrade alla världens folk, nationer och språk av fruktan för honom. Han dödade vem han ville och skonade människors liv när han så ville. Han upphöjde vem han ville och förnedrade vem han ville.


text:
Men när han blev högmodig till sitt sinne och förhärdad och arrogant till sin läggning, störtades han från sin kungatron och berövades sin ära.


text:
Han drevs ut från mänskligheten, hans innersta blev som ett djurs, och han bodde bland vildåsnor. Han fick äta gräs som oxarna, och hans kropp fuktades av himlens dagg, tills han insåg att den högste Guden regerar över alla mänskliga riken och att han sätter vem han vill till att regera över dem.


text:
Du har satt dig upp mot himlens Herre och hämtat till dig kärlen från hans tempel. Du och dina stormän, hustrur och bihustrur har druckit vin ur dem medan ni prisat era gudar av silver, guld, koppar, järn, trä och sten, gudar som varken ser eller hör eller fattar något. Men den Gud som har din livsande och hela din livsvandring i sin makt, honom har du inte ärat.


text:
<pb/>Och detta är vad det betyder: <pb/><t><e>Mene</e>   —  Gud har räknat ditt rikes dagar och gjort slut på det. <pb/></t>


text:
<pb/>På Belshassars befallning blev då Daniel klädd i purpur, en guldkedja hängdes om hans hals, och han utropades till den tredje mannen i riket.


text:
<pb/>Dareios fann det för gott att tillsätta 120 satraper<f>[12]</f> som skulle finnas överallt i riket,


text:
och över dem tre ministrar, av vilka Daniel var en. Satraperna skulle avlägga räkenskap för dem, så att kungen inte led någon förlust.


text:
Daniel med sin enastående begåvning visade sig snart vara dugligare än de andra ministrarna och satraperna, och kungen hade planer på att sätta honom över hela riket.


text:
<pb/>De andra ministrarna och satraperna försökte då finna något att anmärka på i Daniels tjänsteutövning, men de kunde inte hitta något. De kunde inte finna något korrupt hos honom, eftersom han var pålitlig och varken oärlig eller slarvig. Man fann ingenting mot honom.


text:
Till sist sa männen: ”Vi kommer aldrig att hitta något att anklaga denne Daniel för, förutom möjligen något som gäller hans Guds lag.”


text:
<pb/>Ministrarna och satraperna gick som en grupp<f>[13]</f> till kungen och sa: ”Kung Dareios, må du leva i evighet!


text:
Alla rikets ministrar, landshövdingar, satraper, rådgivare och ståthållare har enats om att en kunglig förordning borde utfärdas och ett påbud ges att den som under de kommande trettio dagarna ber till någon annan, gud eller människa, än till dig, o kung, ska kastas i lejongropen.


text:
Utfärda alltså nu, o kung, detta påbud och skriv ner det, så att det i enlighet med Mediens och Persiens orubbliga lag inte kan återkallas.”


text:
<pb/>När Daniel fick veta att förordningen var utfärdad gick han hem, där fönstren i övervåningen var öppna mot Jerusalem. Där böjde han knä tre gånger om dagen, bad och tackade sin Gud, precis som han alltid hade gjort.


text:
De gick till kungen och tog upp det kungliga påbudet: ”Har inte du utfärdat ett påbud att den som under de närmaste trettio dagarna tillber någon annan, gud eller människa, än dig, o kung, ska kastas i lejongropen?” ”Jo”, svarade kungen, ”det är fastställt enligt Mediens och Persiens lag, som inte kan återkallas.”


text:
Då berättade de för kungen: ”Daniel, en av de judiska fångarna, bryr sig inte om dig och ditt påbud som du utfärdat, o kung. Han förrättar sin bön tre gånger om dagen.”


text:
<pb/>När kungen hörde detta, blev han mycket bekymrad och bestämde sig för att försöka rädda Daniel. Ända till solnedgången ansträngde han sig för att komma på något sätt att rädda honom.


text:
Sedan kom gruppen till kungen och sa: ”Tänk på, o kung, att i medisk och persisk lag kan inget påbud och ingen förordning som kungen utfärdar återkallas.”


text:
Då lät kungen hämta Daniel och kasta honom i lejongropen. Kungen sa till honom: ”Måtte din Gud som du ständigt tillber rädda dig!”


text:
En sten hämtades och lades över öppningen, och kungen förseglade den med sitt eget och sina stormäns sigill, så att ingenting skulle kunna ändras när det gällde Daniel.


text:
<pb/>Sedan gick kungen tillbaka till sitt palats och lade sig utan att äta den natten. Han ville inte ha någon kvinna<f>[14]</f>, och han låg sömnlös.


text:
När han närmade sig gropen ropade han på Daniel med en ängslig röst: ”Daniel, du den levande Gudens tjänare, kunde din Gud, som du ständigt tillber, rädda dig från lejonen?”


text:
Min Gud sände sin ängel. Han stängde lejonens gap. De har inte rört mig, eftersom jag har befunnits vara oskyldig inför Gud, och inte heller har jag gjort något orätt mot dig, o kung.”


text:
<pb/>Kungen blev utom sig av glädje och befallde att man skulle hämta upp Daniel. När man hade lyft upp Daniel, kunde man inte finna någon skada på honom. Han hade litat på sin Gud.


text:
På kungens befallning hämtade man sedan de män som hade anklagat Daniel och kastade dem i lejongropen tillsammans med deras barn och hustrur. Innan de ens hunnit ner till gropens botten var lejonen över dem och slet dem i stycken.


text:
<pb/>Därefter skrev kung Dareios till alla folk, nationer och språkgrupper i hela riket: <pb/>”Jag önskar er stor välgång!


text:
<pb/>Det är min befallning att man överallt i mitt rike ska bäva och frukta för Daniels Gud. <pb/><t>Han är den levande Guden,</t> <t>som evigt förblir.</t> <t>Hans rike ska aldrig gå under,</t> <t>och hans makt tar aldrig slut.</t>


text:
<t>Han räddar och befriar,</t> <t>han gör tecken och under</t> <t>i himlen och på jorden.</t> <t>Han har räddat Daniel från lejonen.”</t>


text:
<pb/>Under Belshassars första år<f>[15]</f> som kung i Babylonien hade Daniel en dröm och såg syner medan han låg där på sin bädd. Han skrev ner drömmen och återgav dess huvudsakliga innehåll.


text:
Daniel berättade: <pb/>”I en syn om natten såg jag hur himlens fyra vindar rörde upp det stora havet.


text:
<pb/>Det första liknade ett lejon<f>[16]</f>, men det hade örnvingar. Medan jag betraktade det slets vingarna av, och det restes från marken och ställdes på två ben som en människa, och det gavs också en människas förstånd.


text:
<pb/>Jag såg ett annat djur, och detta andra såg ut som en björn. Det reste sig på sin ena sida och hade tre revben i gapet mellan tänderna. Det fick uppmaningen: ’Res dig! Sluka mycket kött!’


text:
<pb/>Därefter såg jag ett djur till, och det liknade en leopard. Men på ryggen hade det fyra vingar lika fågelvingar. Det hade fyra huvuden och fick en stor makt.


text:
<pb/>Sedan såg jag i synerna om natten ett fjärde djur, mycket förskräckligt, skräckinjagande och enormt starkt. Det hade stora tänder av järn. Det slukade och krossade och trampade under sina fötter det som fanns kvar. Det var annorlunda än de övriga djuren, och det hade tio horn.


text:
<pb/>Medan jag betraktade hornen fick jag se ett annat, mindre horn skjuta upp mellan dem. Tre av de förra hornen drogs bort framför det. Detta horn hade ögon som en människa och en skrytsam mun.


text:
<pb/>Jag såg hur troner blev utplacerade och den Evige bortom all tid<f>[17]</f> tog plats. <pb/><t>Hans kläder var vita som snö,</t> <t>och hans hår som ren ull.</t> <t>Hans tron var eldslågor och dess hjul flammande eld.</t>


text:
<t>Framför honom flöt en flod av eld.</t> <t>Tusen och åter tusen betjänade honom.</t> <t>Tiotusen och åter tiotusen stod inför honom.</t> <t>Rättegången tog sin början och böcker slogs upp.</t>


text:
<pb/>Jag fortsatte att betrakta det för hornets skrytsamma ords skull. Medan jag betraktade det blev djuret dödat, och dess kropp förstördes och kastades i den brinnande elden.


text:
<pb/>I mina syner om natten fick jag sedan se någon som liknade en människoson komma på himlens moln. Han närmade sig den Evige bortom all tid och fördes fram inför honom.


text:
Åt honom gavs makt, ära och rike. Människor från alla folk, nationer och språk tillbad honom. Hans välde är evigt och ska aldrig ta slut, och hans rike ska aldrig gå under.


text:
Jag gick fram till en av dem som stod där och frågade honom vad alltsammans betydde. Han förklarade det för mig:


text:
<pb/>Sedan ville jag veta den sanna innebörden av det fjärde djuret, det som var olikt alla de andra, så fruktansvärt skräckinjagande, med tänder av järn och klor av koppar, och som slukade och krossade och trampade under sina fötter det som fanns kvar.


text:
Jag ville också veta om de tio hornen på dess huvud och om det nya hornet som sköt upp och för vilket de tre andra föll  —  hornet med ögon och en skrytsam mun och som såg större ut än de övriga.


text:
tills den Evige bortom all tid kom och domen avkunnades och gav den Högstes heliga rätt, och de heliga fick ta riket i besittning.


text:
<pb/>Han sa vidare: ’Det fjärde djuret är ett fjärde rike som ska uppstå på jorden, olikt alla de andra rikena. Det ska uppsluka hela världen, trampa ner den och krossa den.<f>[18]</f>


text:
De tio hornen är tio kungar som ska uppstå i detta rike, och efter dem ytterligare en, som är olik de övriga och som ska slå ner tre kungar.


text:
Han ska tala mot den Högste, förfölja den Högstes heliga och försöka att förändra tider och lagar. De ska lämnas i hans händer under en tid och två tider och en halv tid<f>[19]</f>.


text:
<pb/>Men en domstol ska sammanträda och ta ifrån honom hans välde och förgöra och utplåna det för all framtid.


text:
Sedan ska väldet, makten och rikenas storhet under hela himlen ges till det folk som är den Högstes heliga. Hans rike är ett evigt rike, och alla härskare ska tjäna och lyda honom.’


text:
<pb/>Detta är slutet på skildringen. Jag, Daniel, var djupt oroad av mina tankar, och jag bleknade, men jag behöll allt detta för mig själv.”


text:
<pb/>Under kung Belshassars tredje regeringsår<f>[20]</f> hade jag, Daniel, en syn efter den jag först hade sett.


text:
I min syn såg jag mig själv i Susa, den befästa staden i provinsen Elam, och i min syn såg jag mig stå vid floden Ulaj.


text:
När jag såg mig omkring, fick jag se en bagge med två horn stå vid flodstranden. Hornen var långa, men det ena var längre än det andra, och det längre hade vuxit fram senare.


text:
Jag såg baggen stånga mot väster, norr och söder. Inget djur kunde stå emot den, och ingen kunde rädda något ur dess våld. Den gjorde vad den ville och blev mycket mäktig.


text:
<pb/>Medan jag funderade över detta dök plötsligt en bock upp från väster. Den for fram över hela jorden utan att vidröra marken, och den hade ett stort horn i pannan.


text:
Den kom mot baggen med de två hornen, den som jag hade sett stå vid flodstranden, och anföll den i stort raseri.


text:
Jag såg den rusa inpå baggen och ursinnigt stöta till den, så att dess båda horn bröts av. Baggen hade ingen kraft att stå emot, utan bocken stångade omkull den på marken och trampade ner den, och det fanns ingen som kunde rädda baggen ur dess våld.


text:
<pb/>Bocken blev oerhört mäktig, men när den stod på höjden av sin makt bröts det stora hornet av, och i stället växte det fram fyra framstående horn mot himlens fyra väderstreck.


text:
Från ett av dem kom ytterligare ett horn, som först var litet men växte starkt mot söder, öster och mot det härliga landet.


text:
Det växte ända upp till himlens härskara och kastade några av denna här och några stjärnor ner till jorden och trampade ner dem.


text:
Det nådde till och med upp till härens furste och tog bort från honom det dagliga offret och skändade helgedomen.


text:
För överträdelsens skull överlämnades hären och det dagliga offret åt det, och det kastade ner sanningen på marken och hade framgång i vad det än företog sig.<f>[21]</f>


text:
<pb/>Sedan hörde jag en av de heliga tala, och en annan av de heliga sa till denne som talade: ”Hur lång tid gäller synen om det dagliga offret, den skändande överträdelsen och helgedomen och hären som trampas ner?”


text:
Denne sa till mig<f>[22]</f>: ”Efter 2 300 kvällar och morgnar ska helgedomen återställas till sin rätt<f>[23]</f>.”


text:
<pb/>När jag, Daniel, hade sett denna syn och försökte förstå den stod någon framför mig som såg ut som en man.


text:
Han kom fram till mig där jag stod, men när han närmade sig blev jag förskräckt och föll ner med ansiktet mot marken. Han sa till mig: ”Du människa, du måste förstå att synen gäller den sista tiden.”


text:
Medan han talade till mig var jag i djup sömn, med ansiktet mot marken. Sedan vidrörde han mig och hjälpte mig upp på fötter.


text:
Han sa: ”Jag ska låta dig veta vad som kommer att hända under vredens sista tid, för det här gäller den sista tiden.


text:
Att det bröts av och fyra andra växte fram i dess ställe betyder att fyra riken ska uppstå ur hans folk, men de har inte samma styrka.


text:
<pb/>Mot slutet av deras regering, när de har fullföljt överträdelserna, ska en ondsint kung, en intrigernas mästare, uppstå.


text:
Hans makt ska vara mycket stor, men den kommer inte från honom själv. Han ska vålla en häpnadsväckande förödelse och lyckas i vad han än gör. Han ska fördärva mäktiga män och heligt folk.


text:
Med sin skicklighet får han bedrägerierna att lyckas. Han ska ha höga tankar om sig själv och fördärva många i deras trygghet. Han ska till och med vända sig mot furstarnas Furste. Men han kommer att krossas utan mänskligt ingripande.


text:
<pb/>Synen om 2 300 kvällar och morgnar som är omtalad här är sann. Men håll synen hemlig, för den gäller en avlägsen framtid.”


text:
<pb/>Jag, Daniel, blev matt och låg sjuk i flera dagar. Sedan steg jag upp och utförde min tjänst hos kungen. Men jag var förskräckt av synen och kunde inte förstå den.


text:
<pb/>Det var nu kung Dareios första regeringsår. Han var son till Xerxes och av medisk härstamning men blev kung i kaldéernas rike.


text:
Under hans första regeringsår förstod jag, Daniel, i skrifterna att enligt HERRENS ord till profeten Jeremia måste Jerusalem ligga öde i sjuttio år.


text:
Jag bad till HERREN, min Gud, och bekände: <pb/>”Herre, du store och fruktansvärde Gud, som håller förbundet och är nådig mot dem som älskar dig och håller dina bud,


text:
vi har syndat och gjort orätt, varit gudlösa och upproriska, vänt oss bort från dina bud och befallningar.


text:
Vi har inte lyssnat till dina tjänare, profeterna, som har talat i ditt namn till våra kungar och furstar, våra förfäder och till allt folket i landet.


text:
<pb/>Herre, du är rättfärdig, men denna dag måste vi skämmas, Juda män och Jerusalems invånare och hela Israel, nära och fjärran, i alla länder dit du har drivit dem på grund av deras trolöshet mot dig.


text:
Vi har varit olydiga motHERRENS, vår Guds, röst. Vi har inte följt de lagar han gav oss genom sina tjänare profeterna.


text:
<pb/>Hela Israel har överträtt din lag, vänt sig bort och inte lyssnat till din röst. Därför har den förbannelse och den ed som står skriven i Guds tjänare Moses lag kommit över oss, för vi har syndat mot dig.


text:
Du har fullföljt vad du talat mot oss och våra domare som dömde oss och låtit så mycket ont drabba oss att inget liknande som nu har skett i Jerusalem någonsin har skett under hela himlen.


text:
Så som det står skrivet i Moses lag kom allt detta onda över oss. Men ändå vädjade vi inte till HERRENS, vår Guds, välvilja och omvände oss inte från våra synder och brydde oss inte om din sanning.


text:
Därför hade HERREN det onda förberett och lät det drabba oss. HERREN, vår Gud, är rättfärdig i allt vad han gör, men vi har inte velat lyda hans röst.


text:
<pb/>Herre, vår Gud, du förde ditt folk ut ur Egypten med stark hand, och gjorde ditt namn ryktbart, så som det är än i dag. Vi har syndat och varit gudlösa.


text:
För alla dina rättfärdiga gärningars skull, Herre, vänd bort din vrede och förbittring från din stad Jerusalem, ditt heliga berg. För våra synders skull och för våra förfäders missgärningars skull har Jerusalem och ditt folk blivit ett objekt för hån för alla runt omkring oss.


text:
<pb/>Vår Gud, hör din tjänares bön och åkallan! Se med välvilja på din ödelagda helgedom, för din egen skull, Herre!


text:
Min Gud, böj ditt öra till oss och hör! Öppna dina ögon och se förödelsen som har drabbat oss och den stad som är uppkallad efter ditt namn. Det är inte på grund av vår egen rättfärdighet som vi kommer till dig med våra böner, utan på grund av din stora barmhärtighet.


text:
Herre, hör! Herre, förlåt! Herre, lyssna och grip in! Dröj inte, för din egen skull, min Gud, för din stad och ditt folk är uppkallade efter ditt namn.”


text:
<pb/>Medan jag talade, bad och bekände mina och mitt folk Israels synder och vädjade till HERREN, min Gud, för hans heliga berg,


text:
medan jag alltså ännu talade i bönen, kom Gabriel som jag hade sett i min tidigare syn farande till mig i all hast vid tiden för kvällsoffret.


text:
När du började be gavs ett budskap, och jag har kommit för att meddela dig det, för du är mycket dyrbar. Beakta nu budskapet och förstå synen!


text:
<pb/>Sjuttio sjuperioder är bestämda för ditt folk och din heliga stad, för att ondskan ska fås att upphöra, synden ta slut, och skulden sonas, en evig rättfärdighet införas, synen och profetian beseglas och det allra heligaste smörjas.<f>[24]</f>


text:
<pb/>Du ska veta och förstå att från det att budskapet om Jerusalems återuppbyggande gavs till dess den Smorde<f>[25]</f> fursten kommer ska det gå sju sjuperioder och sextiotvå sjuperioder. Det ska återuppbyggas med gator och vallgravar under svåra tider.


text:
Efter de sextiotvå sjuperioderna ska den Smorde bli avlägsnad och utblottad. Staden och helgedomen ska förgöras av en kommande furstes folk. Hans slut ska komma som en flodvåg, och krig ska fortgå intill slutet; förödelsen är bestämd.<f>[26]</f>


text:
Under en sjuperiod ska han<f>[27]</f> bekräfta ett förbund med många, men i mitten av sjuperioden ska han avskaffa slaktoffret och matoffret. På en vinge kommer den vanhelgande vidrigheten, till dess det slut kommer över honom som är bestämt.”


text:
<pb/>Under persiske kungen Kyros tredje regeringsår<f>[28]</f> hade Daniel, som också kallades Belteshassar, ännu en uppenbarelse. Uppenbarelsen var sann och handlade om ett stort krig. Förståelsen av uppenbarelsen kom till honom i en syn.<f>[29]</f>


text:
Jag åt ingen god mat, smakade inget kött och inget vin, och jag smorde inte in min kropp förrän de tre veckorna hade gått.


text:
När jag lyfte blicken såg jag en man som var klädd i linnekläder, och runt höfterna hade han ett bälte av guld från Ufas.


text:
Hans kropp var som av krysolit, hans ansikte som en blixt, hans ögon som eldslågor, hans armar och ben som polerad koppar, och hans röst som larmet från en folkmassa.


text:
<pb/>Jag, Daniel, såg ensam denna syn. Männen som var med mig såg den inte, men de greps av en sådan skräck att de flydde och gömde sig.


text:
Jag lämnades ensam kvar. När jag såg denna stora syn vek kraften från mig, jag blev alldeles likblek och kraftlös.


text:
Då hörde jag ljudet av hans tal, och när jag lyssnade på det föll jag ner med ansiktet mot marken i djup sömn.


text:
Han sa till mig: ”Daniel, du som är mycket dyrbar, beakta noga vad jag har att säga dig, och res dig upp! Jag har sänts till dig.” När han talade så till mig reste jag mig darrande.


text:
<pb/>Då sa han till mig: ”Var inte rädd, Daniel, för redan från första dagen du började söka efter insikt och ödmjuka dig inför din Gud har dina ord blivit hörda. Jag har kommit för dina ords skull.


text:
Men Perserrikets furste stod emot mig under tjugoen dagar. Då kom Mikael, en av de främsta furstarna, till min hjälp, för jag hade blivit kvar hos de persiska kungarna.


text:
Nu har jag kommit för att förklara för dig vad som ska hända ditt folk i framtiden, för synen gäller den kommande tiden.”


text:
Då var det någon som såg ut som en människa som rörde vid mina läppar. Jag öppnade min mun och kunde tala igen, och jag sa till honom som stod framför mig: ”Herre, jag har fått en stor ångest av synen och har ingen styrka kvar.


text:
Hur skulle jag, min herres tjänare, kunna tala med en sådan som du? All min styrka är borta och jag kan knappast andas.”


text:
Han sa: ”Var inte rädd, du dyrbare! Frid med dig! Var bara stark, var stark!” När han talade till mig, kände jag mig starkare och sa till honom: ”Tala till mig, min herre, för du har gett mig styrka.”


text:
<pb/>Han svarade: ”Vet du varför jag har kommit? Jag ska snart vända tillbaka för att strida mot Persiens furste, och när jag har gått, kommer Greklands furste.


text:
Jag ska dock först tala om för dig vad som står skrivet i Sanningens bok. Ingen annan hjälper mig mot dessa förutom Mikael, er furste.<f>[30]</f>


text:
<pb/>Men nu ska jag förklara sanningen för dig. Ytterligare tre kungar kommer att uppstå i Persien och efterträdas av en fjärde, mycket rikare än de andra. Styrkt av sin rikedom kommer han att mobilisera alla mot Grekland.


text:
Men så snart han har framträtt, faller hans rike samman och delas i de fyra väderstrecken. Det kommer inte att ges till hans efterkommande och inte heller vara lika mäktigt som när han hade makten. Hans rike utplånas och ges åt andra.


text:
<pb/>Kungen i söder blir mäktig, men en av hans furstar blir ännu mäktigare än han och regerar över hans rike med stor makt.


text:
Några år senare allierar de sig med varandra. Dottern till kungen i södern kommer till kungen i norr för en allians, men hon förlorar sitt inflytande, och inte heller får han och hans makt bestå. Hon blir då utlämnad, tillsammans med sitt följe och sin far och sina anhängare.


text:
<pb/>Men en ättling ur hennes släktled kommer att uppstå i stället. Han går till anfall mot nordkungens armé och tränger sig in i hans fästning, strider mot dem och besegrar dem.


text:
Han kommer också att föra med sig deras gudar och gjutna bilder och värdefulla föremål av guld och silver till Egypten. Under några år kommer han att låta nordkungen vara i fred.


text:
Hans söner gör då krigsförberedelser och samlar en enorm armé, drar fram som en stormflod och för fram striden ända till sydkungens fästning.


text:
<pb/>Då drar sydkungen i förbittring ut och strider mot nordkungen, som uppbådar en stor armé men blir överlämnad åt den förre.


text:
När armén är borta, fylls sydkungen av stolthet och slår ner tusentals, men hans triumf blir inte långvarig.


text:
Kungen i norr samlar en ännu större armé än den förra, och efter några år rycker han fram med en stor armé och utrustning.


text:
<pb/>Vid samma tid kommer många att resa sig mot sydkungen. Våldsmän bland ditt eget folk reser sig för att fullfölja synen, men de kommer att falla.


text:
Kungen i norr kommer och bygger en belägringsvall och intar en befäst stad. Armén i söder kan inte hålla stånd, inte ens deras bästa trupper kan det.


text:
Invaderaren gör som han vill, utan att någon kan göra motstånd. Han etablerar sig i det härliga landet och lägger det under sig.


text:
Han bestämmer sig för att komma med hela sitt rikes makt, med avsikt att alliera sig med sydkungen. Han ger honom en dotter till hustru, för att ruinera riket. Men det lyckas inte, det hjälper inte.


text:
Sedan vänder han sig mot kustländerna och intar flera av dem. Men en befälhavare stoppar hans hån och vänder det mot honom själv.


text:
Han vänder sedan tillbaka till sitt eget lands fästningar igen men vacklar och faller och finns inte mer.


text:
<pb/>Hans efterträdare sänder en skatteindrivare genom landet som är hans rikes prydnad. Men efter en kort tid krossas han, dock varken genom vrede eller krig.


text:
<pb/>Den som efterträder honom är en usel man som saknar kungavärdighet. Han invaderar riket i tysthet och tar makten genom intriger.


text:
Armén som väller fram kommer att svepas undan inför honom, och till och med förbundsfursten krossas.


text:
Den som har allierat sig med honom agerar han svekfullt mot, och han kommer till makten med bara ett fåtal människor.


text:
När de rikaste provinserna lever i trygghet invaderar han dem och gör något som varken hans fäder eller förfäder gjort. Han delar ut byte och rov och gods bland sina anhängare och smider under en tid onda planer mot befästningar.


text:
<pb/>Han samlar sin kraft och sitt mod med en stor armé mot sydkungen. Denne mobiliserar också en väldig armé för krig men kan inte hålla stånd på grund av en sammansvärjning mot honom.


text:
De som äter vid hans bord vill krossa honom. Hans armé kommer att svepas bort och många att stupa i striden.


text:
Dessa två kungar har ont i sinnet, sitter vid samma bord och ljuger för varandra, dock utan någon framgång, för slutet kommer vid den bestämda tiden.


text:
Nordkungen återvänder hem till sitt land med stora rikedomar, men med ont i sinnet agerar han mot det heliga förbundet och återvänder sedan till sitt land.


text:
<pb/>Vid den bestämda tiden invaderar han än en gång sydlandet, men nu blir utgången en annan än förra gången.


text:
Fartyg från Kittim<f>[31]</f> kommer emot honom, och han blir modlös. Han vänder tillbaka och riktar vreden mot det heliga förbundet. Han återvänder alltså och ställer sig välvillig gentemot dem som övergett det heliga förbundet.


text:
<pb/>Hans beväpnade styrkor kommer och vanhelgar tempelborgen, avskaffar det dagliga offret och sätter upp den vanhelgande vidrigheten.


text:
Han lockar med smicker dem till avfall som har våldfört sig på förbundet. Men de som känner sin Gud står fasta och håller ut.


text:
<pb/>De insiktsfulla ska undervisa många men ändå under en tid falla för svärd och eld, bli fängslade och utsatta för plundring.


text:
En del av de insiktsfulla kommer att falla, för att de ska förädlas, renas och luttras intill den sista tiden. För den bestämda tiden är ännu inte inne.


text:
<pb/>Kungen kommer att göra som han vill, upphöja sig själv, sätta sig själv över varje gud och tala oerhörda ting mot gudars Gud. Han lyckas fram tills att vredens tid är ute, för det som är bestämt måste ske.


text:
Han visar ingen aktning för sina förfäders gudar och inte heller för den gud som kvinnor älskar eller någon annan gud, utan upphöjer sig själv över dem allesammans.


text:
I stället ärar han fästningarnas gud, en gud som hans förfäder inte kände till, med guld och silver, ädelstenar och dyrbara gåvor.


text:
Han agerar mot de starkaste fästningar med en främmande guds hjälp och ger dem stor ära som bekänner sig till honom. Han gör dem till härskare över många och delar ut land som belöning.


text:
<pb/>Men vid tidens slut drabbar sydkungen samman med honom, och kungen från norr stormar fram mot honom med vagnar och ryttare och en stor flotta. Han invaderar flera länder och sveper fram som en stormflod.


text:
Han invaderar det härliga landet, och många länder faller. Men Moab, Edom och större delen av ammoniterna räddar sig undan honom.


text:
Han lägger beslag på skatter av guld och silver och Egyptens alla dyrbarheter. Libyer och kushiter underkastar sig honom.


text:
<pb/>Men rykten från öster och norr skrämmer honom, och i ursinne drar han ut för att förgöra och förinta många.


text:
Han slår upp sina kungliga tält mellan havet och helgedomens härliga berg. Men han kommer att gå under, och ingen kan hjälpa honom.


text:
<pb/>Då träder Mikael fram, den store fursten som beskyddar ditt folk. Det blir en tid av nöd som aldrig funnits sedan folken blev till, ända till den tiden. Men då ska ditt folk räddas, alla som är uppskrivna i boken.


text:
De många som sover i jordens mull ska vakna, en del till evigt liv och andra till skam och evig fasa.


text:
De insiktsfulla ska lysa som himlens ljus, och de som leder många till rättfärdighet ska stråla som stjärnorna i evigheters evigheter.


text:
Men du, Daniel, bevara dessa ord som en hemlighet och försegla boken fram till ändens tid. Många kommer att gå hit och dit, men kunskapen ska öka.”


text:
En av dem frågade mannen i linnekläderna, han som nu fanns ovanför flodens vatten: ”Hur länge ska slutet dröja, innan dessa besynnerliga ting fullbordas?”


text:
<pb/>Jag lyssnade till mannen i linnekläderna, han som fanns ovanför flodens<f>[32]</f> vatten, och med båda händerna lyfta mot himlen avlade han en ed vid honom som lever för evigt: ”Det dröjer ännu en tid, två tider och en halv tid.<f>[33]</f> När det heliga folkets makt är krossad<f>[34]</f>, då fullbordas allt detta.”


text:
<pb/>Jag hörde detta men förstod det inte, så jag frågade: ”Min herre, hur kommer alltsammans att sluta?”


text:
Många kommer att renas, luttras och förädlas, medan de gudlösa ska fortsätta med sin gudlöshet, utan att förstå något. Bara de insiktsfulla ska förstå det.


text:
<pb/>Från den tid det dagliga offret avskaffas och den vanhelgande vidrigheten blir uppsatt kommer det att gå 1 290 dagar.


text:
<pb/>Detta är HERRENS ord som kom till Hosea, Beeris son, när Ussia, Jotam, Achas och Hiskia var kungar i Juda och Jerobeam, Joashs son, regerade i Israel.


text:
<pb/>Så här börjar HERRENS tal genom Hosea. HERREN sa till honom: ”Gå och skaffa dig en sköka till hustru och barn som föds i otukt, för landet bedriver otukt gentemot HERREN.”


text:
HERREN sa till honom: ”Ge honom namnet Jisreel, för snart ska jag straffa Jehus släkt för hans massaker i Jisreel och göra slut på Israels kungadöme.


text:
<pb/>Hon blev åter med barn och födde en dotter. Herren sa till Hosea: ”Ge henne namnet Lo Ruchama, för jag ska inte längre förbarma mig över israeliterna så att jag förlåter dem.<f>[1]</f>


text:
Men jag ska förbarma mig över Juda folk och rädda dem genom HERREN, deras Gud. Jag ska inte rädda dem genom båge eller svärd, strid, hästar eller ryttare.”


text:
Herren sa: ”Ge honom namnet <e>Lo Ammi</e><f>[2]</f>, för ni är inte mitt folk och jag finns inte till för er.


text:
<pb/>Men antalet israeliter ska bli som sandkornen på havsstranden, omöjliga att mäta och räkna. Där det nu sägs till dem: ’Ni är inte mitt folk’, där ska de kallas ’Den levande Gudens barn.’


text:
Då ska Juda och Israels folk förenas och ha en gemensam ledare. De ska växa upp ur landet, och Jisreels dag blir stor.


text:
<pb/><t>Tala er mor till rätta,</t> <t>tala henne till rätta.</t> <t>För hon är inte min hustru</t> <t>och jag är inte hennes man.</t> <t>Låt henne göra sig av med sin otuktiga uppsyn</t> <t>och äktenskapsbrotten mellan sina bröst.</t>


text:
<t>Annars ska jag klä av henne</t> <t>och låta henne gå lika naken</t> <t>som hon var den dag hon föddes.</t> <t>Jag ska göra henne till en öken,</t> <t>omvandla henne till ett förbränt land</t> <t>och låta henne dö av törst.</t>


text:
<t>Deras mor var en sköka,</t> <t>hon som födde dem bedrev skamligheter.</t> <t>Hon sa: ’Jag ska följa efter mina älskare</t> <t>som ger mig min mat och mitt vatten,</t> <t>min ull och mitt lin, min olja och min dryck.’</t>


text:
<t>Men jag ska stänga hennes väg</t> <t>med törnen</t> <t>och resa en mur för henne,</t> <t>så att hon inte hittar sina stigar.</t>


text:
<t>Hon springer efter sina älskare</t> <t>men får inte fatt på dem,</t> <t>hon letar efter dem,</t> <t>utan att hitta dem.</t> <t>Då säger hon:</t> <t>’Jag ska vända tillbaka till min förste man,</t> <t>för där hade jag det bättre än vad jag har det nu.’</t>


text:
<t>Hon förstår inte</t> <t>att det var jag som gav henne</t> <t>utsäde, vin, olja,</t> <t>mycket silver och guld,</t> <t>som de använde till Baal. <pb/></t>


text:
<t>Därför ska jag ta tillbaka min säd</t> <t>när dess tid är inne</t> <t>och mitt vin när det är färdigt.</t> <t>Jag ska ta bort min ull och mitt lin</t> <t>som hon skyler sin nakenhet med.</t>


text:
<t>Nu ska jag blotta hennes blygd</t> <t>inför hennes älskare,</t> <t>och ingen ska rädda henne undan min hand.</t>


text:
<t>Jag ska sätta stopp för all hennes glädje,</t> <t>hennes högtider, nymånadsfester och sabbater,</t> <t>alla hennes fester.</t>


text:
<t>Jag ska förstöra hennes vinstockar</t> <t>och fikonträd</t> <t>som hon säger sig ha fått som lön</t> <t>av sina älskare.</t> <t>Jag ska göra dem till en snårskog,</t> <t>och de vilda djuren ska äta dem.</t>


text:
<t>Jag ska straffa henne för de dagar</t> <t>då hon tände rökelse</t> <t>åt baalsgudarna,</t> <t>smyckade sig själv med ringar och juveler</t> <t>och gick efter sina älskare</t> <t>men glömde mig, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Jag ska locka henne bort</t> <t>och leda henne ut i öknen.</t> <t>Där ska jag tala kärleksfullt till henne.</t>


text:
<t>Där ska jag ge henne tillbaka hennes vingårdar</t> <t>och förvandla Akors dal till en hoppets port.</t> <t>Då ska hon svara mig som i sin ungdom,</t> <t>som när hon drog ut ur Egypten. <pb/></t>


text:
<t>Den dagen, säger HERREN,</t> <t>ska du kalla mig ’min man’</t> <t>i stället för ’min <e>Baal</e>’<f>[4]</f>.</t>


text:
<t>Jag ska ta bort baalsnamnen ur hennes mun,</t> <t>och man ska inte mer komma ihåg deras namn.</t>


text:
<t>Jag ska också å deras vägnar</t> <t>sluta ett förbund med de vilda djuren,</t> <t>himlens fåglar och markens kräldjur.</t> <t>Jag ska utplåna både båge, svärd och strid i landet,</t> <t>så att de får leva i trygghet.</t>


text:
<t>Jag ska äkta dig med mig för evigt</t> <t>med rättfärdighet, rätt,</t> <t>nåd och barmhärtighet.</t>


text:
<t>jorden ska svara säden,</t> <t>vinet och oljan,</t> <t>och de ska svara <e>Jisreel</e><f>[5]</f>.</t>


text:
<t>Jag ska plantera henne åt mig i landet</t> <t>och förbarma mig över <e>Lo Ruchama</e>.</t> <t>Jag ska säga till <e>Lo Ammi</e>:</t> <t>’Du är mitt folk,’</t> <t>som ska svara:</t> <t>’Min Gud!’ ”<f>[6]</f></t>


text:
<pb/>HERREN sa till mig: ”Gå och älska din hustru igen, trots att hon är älskad av en annan och otrogen. Älska henne som HERREN älskar israeliterna, trots att de har vänt sig till andra gudar och offrat druvkakor till dem.”<f>[7]</f>


text:
Jag sa till henne: ”Nu ska du leva med mig en lång tid. Du får inte leva som sköka och inte vara tillsammans med någon annan man. Jag ska också vara så mot dig.”


text:
För Israel ska under en lång tid leva utan kung och utan furste, utan offer och utan stenstod, utan efod och utan husgudar.


text:
Men sedan ska israeliterna vända tillbaka och söka HERREN, sin Gud, och David, sin kung. De ska komma bävande till HERREN och till hans godhet i kommande dagar.


text:
<pb/><t>Hör HERRENS ord, Israels folk!</t> <t>HERREN går till rätta med landets invånare.</t> <t>”Det finns ingen sanning och nåd,</t> <t>ingen kunskap om Gud i landet.</t>


text:
<t>Man svär och ljuger,</t> <t>mördar och stjäl,</t> <t>begår äktenskapsbrott,</t> <t>och det ena blodsdådet avlöser det andra.</t>


text:
<t>Därför sörjer landet</t> <t>och alla dess invånare tynar bort.</t> <t>Både markens djur, himlens fåglar</t> <t>och fiskarna i havet dör. <pb/></t>


text:
<t>Ingen får skylla en annan,</t> <t>ingen får anklaga en annan!</t> <t>Ditt folk är som de som anklagar en präst.<f>[9]</f></t>


text:
<t>Du ska komma på fall om dagen,</t> <t>om natten ska profeten komma på fall med dig,</t> <t>och din mor ska jag förgöra.</t>


text:
<t>Mitt folk går under i brist på kunskap. <pb/>Du har förkastat kunskapen,</t> <t>och därför ska jag förkasta dig som min präst.</t> <t>Du har glömt din Guds lag,</t> <t>och därför ska jag glömma dina barn.</t>


text:
<t>Ju fler präster det blir,</t> <t>desto mer syndar de mot mig.</t> <t>Jag ska förvandla deras ära till skam.</t>


text:
<t>Sådant folk, sådana präster</t> <t>ska det bli.</t> <t>Jag ska straffa dem båda för deras levnadssätt</t> <t>och vedergälla dem för deras handlingar. <pb/></t>


text:
<t>De ska äta utan att bli mätta</t> <t>och leva i otukt men inte föröka sig.</t> <t>För de har övergett HERREN och ägnar sig åt</t>


text:
<t>Mitt folk frågar sin träbit om råd</t> <t>och vill ha svar av en stock.</t> <t>En ande av otukt leder dem vilse,</t> <t>och de är otrogna mot sin Gud.</t>


text:
<t>De förrättar offer på bergstoppar</t> <t>och tänder rökelse på höjder,</t> <t>under ekar, popplar och terebinter,</t> <t>som har en så behaglig skugga.</t> <t>Så blir era döttrar skökor,</t> <t>och så begår era svärdöttrar äktenskapsbrott. <pb/></t>


text:
<t>Jag vill inte straffa era döttrar</t> <t>för att de är skökor</t> <t>eller era svärdöttrar</t> <t>för att de begår äktenskapsbrott.</t> <t>För männen hänger själva ihop med skökor</t> <t>och förrättar offer med tempelprostituerade.</t> <t>Ett folk utan förstånd går under. <pb/></t>


text:
<t>Även om du, Israel, lever i otukt,</t> <t>får inte Juda bli skyldigt. <pb/>Kom inte till Gilgal,</t> <t>gå inte upp till Bet Aven!</t> <t>Svär inte: ’Så sant HERREN lever.’</t>


text:
<t>Som en motspänstig kviga är Israel.</t> <t>Skulle HERREN då valla dem</t> <t>som lamm på betesmarker?</t>


text:
<t>Även när deras dryckeslag är över</t> <t>fortsätter de med sin otukt.</t> <t>Deras härskare är djupt förälskade i det skamlösa.<f>[10]</f></t>


text:
<pb/><t>Lyssna, alla präster,</t> <t>hör, ni israeliter!</t> <t>Hör, kungahuset!</t> <t>Domen gäller er!</t> <t>Ni har varit en snara för Mispa</t> <t>och ett nät utbrett på Tabor.</t>


text:
<t>Upprorsmännen<f>[11]</f> har gått djupt in för blodsdåd.</t> <t>Men jag ska tillrättavisa dem alla.</t>


text:
<t>Jag känner Efraim,</t> <t>och Israel är inte dolt för mig.</t> <t>Du, Efraim, har blivit otuktigt,</t> <t>Israel är orent. <pb/></t>


text:
<t>Deras gärningar låter dem inte vända</t> <t>tillbaka till Gud igen,</t> <t>för inom dem bor en ande av otukt,</t> <t>och de känner inte HERREN.</t>


text:
<t>Israels stolthet vittnar mot honom.</t> <t>Israel och Efraim faller för sin synd,</t> <t>och Juda faller tillsammans med dem.</t>


text:
<t>Med sina flockar och hjordar går de</t> <t>för att söka HERREN,</t> <t>men de finner honom inte.</t> <t>Han har dragit sig bort ifrån dem.</t>


text:
<t>De har svikit HERREN</t> <t>genom att föda barn som inte är hans.</t> <t>Deras nymånadsfester ska förtära dem</t> <t>tillsammans med deras åkerfält.<f>[12]</f> <pb/></t>


text:
<t>Stöt i horn i Giva,</t> <t>i trumpet i Rama!</t> <t>Höj stridsrop i Bet Aven!</t> <t>Efter dig, Benjamin!</t>


text:
<t>Efraim ska läggas öde på straffets dag.</t> <t>Bland Israels stammar förkunnar jag</t> <t>det som är sant.</t>


text:
<t>Furstarna i Juda är som de</t> <t>som flyttar gränsstenar.</t> <t>Jag ska låta min vrede</t> <t>komma över dem som en flodvåg.</t>


text:
<t>Efraim är förtryckt,</t> <t>krossad av domen.</t> <t>Han valde att följa människobud<f>[13]</f>.</t>


text:
<t>När Efraim såg sin sjukdom</t> <t>och Juda sitt sår,</t> <t>gick Efraim till Assyrien</t> <t>och sände bud till storkungen.</t> <t>Men han kan inte hela er,</t> <t>inte bota ert sår.</t>


text:
<t>Jag är som ett lejon mot Efraim,</t> <t>som ett stort lejon mot Juda.</t> <t>Jag sliter dem i stycken och går,</t> <t>jag för dem bort, bortom all räddning.</t>


text:
<t>Jag går och återvänder hem</t> <t>tills de inser sin skuld</t> <t>och söker mig.</t> <t>I sin nöd kommer de att söka mig.”</t>


text:
<pb/><t>”Kom, låt oss vända tillbaka till HERREN.</t> <t>Han har slitit sönder oss,</t> <t>och han ska läka oss.</t> <t>Han har slagit oss,</t> <t>och han ska förbinda oss.</t>


text:
<t>Efter två dagar ska han göra oss levande,</t> <t>på tredje dagen resa oss upp igen,</t> <t>och sedan får vi leva inför honom.</t>


text:
<t>Låt oss lära känna</t> <t>och uppnå kunskap om HERREN.</t> <t>Lika visst som gryningen</t> <t>träder han fram,</t> <t>han kommer till oss som regnet,</t> <t>som vårregnet som vattnar jorden.”</t>


text:
<t>”Vad kan jag göra med dig, Efraim?</t> <t>Vad kan jag göra med dig, Juda?</t> <t>Er lojalitet är som morgondimman,</t> <t>som daggen som tidigt försvinner.</t>


text:
<t>Därför har jag huggit ner dem</t> <t>genom profeterna,</t> <t>dödat dem med mina ord.</t> <t>Domen över dig</t> <t>kommer fram som ljuset.</t>


text:
<t>Prästernas hop ligger i bakhåll</t> <t>som rövare.</t> <t>De mördar utmed vägen till Shekem</t> <t>och begår skamliga brott.</t>


text:
<t>Jag har sett förfärliga saker</t> <t>bland israeliterna.</t> <t>Där bedriver Efraim prostitution,</t> <t>och där orenar sig Israel. <pb/></t>


text:
<pb/><t>När jag helar Israel</t> <t>avslöjas Efraims synd</t> <t>och Samariens brott.</t> <t>För de handlar bedrägligt,</t> <t>tjuvar bryter sig in</t> <t>och rövarband härjar där ute.</t>


text:
<t>Men innerst inne tänker de inte på</t> <t>att jag kommer ihåg all deras ondska.</t> <t>Nu omges de av sina förbrytelser</t> <t>som är uppenbara för mig. <pb/></t>


text:
<t>De är äktenskapsbrytare allesammans,</t> <t>heta som bagarens ugn,</t> <t>som han slutar elda</t> <t>från det han blandar degen</t> <t>tills den har jäst.<f>[15]</f></t>


text:
<t>På vår kungs högtidsdag</t> <t>drack furstarna sig febersjuka av vin.</t> <t>Själv räckte han bespottarna handen.</t>


text:
<t>De låter sig närmas,</t> <t>deras hjärtan är som en ugn,</t> <t>fulla av intriger.</t> <t>Hela natten sover deras bagare</t> <t>men flammar upp på morgonen</t> <t>som en eldslåga.</t>


text:
<t>Alla är de heta som en ugn,</t> <t>de förtär sina domare</t> <t>och deras kungar faller,</t> <t>men ingen av dem åkallar mig. <pb/></t>


text:
<t>Främlingarna har förtärt hans styrka</t> <t>men det förstår han inte.</t> <t>Han har blivit gråhårig,</t> <t>men det inser han inte.</t>


text:
<t>Israels stolthet vittnar mot honom,</t> <t>men ändå vänder de inte tillbaka</t> <t>till HERREN, sin Gud,</t> <t>eller söker honom i allt detta. <pb/></t>


text:
<t>Efraim är som</t> <t>en enfaldig, vettlös duva.</t> <t>De ropar på Egypten,</t> <t>de går till Assyrien.</t>


text:
<t>När de går</t> <t>kastar jag mitt nät över dem,</t> <t>drar ner dem som fåglar ur skyn,</t> <t>och fångar dem</t> <t>när jag hör dem flockas.<f>[16]</f></t>


text:
<t>Ve dem, de som har flytt bort från mig!</t> <t>Fördärv över dem,</t> <t>för de har vänt sig mot mig!</t> <t>Jag ville befria dem,</t> <t>men de har talat lögner mot mig.</t>


text:
<t>De ropar inte till mig av hjärtat,</t> <t>utan klagar från sina bäddar.</t> <t>De kommer samman<f>[17]</f> för säd och vin</t> <t>men vänder sig bort från mig.</t>


text:
<t>Jag har fostrat dem och gjort dem starka,</t> <t>men ändå vänder de sig mot mig med onda anslag.</t>


text:
<t>De vänder sig,</t> <t>men inte uppåt.</t> <t>De är som en obrukbar pilbåge.</t> <t>Deras furstar ska falla för svärd</t> <t>för sina fräcka tungors skull,</t> <t>och hela Egypten ska håna dem.<f>[18]</f></t>


text:
<pb/><t>Sätt hornet till din mun!</t> <t>Som en örn slår fienden ner</t> <t>på HERRENS hus,</t> <t>därför att de har brutit mitt förbund</t> <t>och trotsat min lag.</t>


text:
<t>De har valt kungar utan mitt samtycke</t> <t>och furstar utan min vetskap.</t> <t>Av sitt silver och guld</t> <t>har de tillverkat åt sig avgudar,</t> <t>till sitt eget fördärv.</t>


text:
<t>Förkastlig är din tjurkalv, Samarien!</t> <t>Min vrede brinner mot dem.</t> <t>Hur länge ska de vara oförmögna till någon renhet?</t>


text:
<t>Och kalven har kommit från Israel!</t> <t>En hantverkare har gjort den,</t> <t>någon gud är den inte.</t> <t>Den ska krossas i bitar,</t> <t>denna Samariens kalv. <pb/></t>


text:
<t>De sår vind</t> <t>och skördar storm.</t> <t>Deras säd är tomma strån utan ax.</t> <t>De kan inte ge mjöl,</t> <t>och om de skulle ge något,</t> <t>slukas det av främlingar.</t>


text:
<t>Israel är uppslukat,</t> <t>och bland nationerna ska det betraktas</t> <t>som ett värdelöst kärl.</t>


text:
<t>De gick till Assyrien,</t> <t>likt en ensam vildåsna på vandring.</t> <t>Efraim har köpta älskare.</t>


text:
<t>Men även om de köpslår bland folken</t> <t>ska jag samla ihop dem.</t> <t>De ska börja tyna bort</t> <t>under storkungens börda.<f>[19]</f> <pb/></t>


text:
<t>”Eftersom Efraim har byggt många altaren för att synda,</t> <t>har dessa också blivit honom till synd.</t>


text:
<t>Jag har skrivit mycket i mina lagar för honom,</t> <t>men det har man betraktat som något främmande.</t>


text:
<t>De offrar kött till mig</t> <t>och äter av köttet,<f>[20]</f></t> <t>men HERREN är inte nöjd med dem.</t> <t>Han minns nu deras skuld</t> <t>och straffar deras synder.</t> <t>De måste återvända till Egypten.</t>


text:
<t>Israel har glömt bort sin skapare</t> <t>och byggt palats.</t> <t>Juda har byggt många befästa städer.</t> <t>Men jag ska sända en eld mot dess städer</t> <t>och bränna upp dess fästningar.”</t>


text:
<pb/><t>Gläd dig inte, Israel,</t> <t>jubla inte som andra folk.</t> <t>För du har varit otrogen din Gud</t> <t>och älskat en skökas lön</t> <t>på varje tröskplats.</t>


text:
<t>De får inte bo kvar i HERRENS land,</t> <t>utan Efraim ska föras tillbaka till Egypten</t> <t>och äta oren mat i Assyrien.</t>


text:
<t>De ska inte få hälla ut vin</t> <t>som drickoffer åt HERREN,</t> <t>och deras slaktoffer kan inte behaga honom.</t> <t>Sådana ska vara för dem som sorgebröd.</t> <t>Alla som äter av det blir orena.</t> <t>Deras bröd är bara för dem själva</t> <t>och ska inte komma in i HERRENS hus. <pb/></t>


text:
<t>Om de kommer undan förödelsen</t> <t>ska Egypten samla dem</t> <t>och Memfis begrava dem.</t> <t>Deras skatter av silver ska tistlar ta över,</t> <t>och törnen ska växa i deras tält.<f>[21]</f></t>


text:
<t>Tiden är inne för straffet,</t> <t>tiden är inne för vedergällningen,</t> <t>det ska Israel veta.</t> <t>Profeten är dum,</t> <t>andens man vansinnig</t> <t>för din stora synd</t> <t>och ditt stora hat.</t>


text:
<t>Tillsammans med min Gud</t> <t>är Efraims väktare profeten,</t> <t>men snaror är lagda på alla hans vägar,</t> <t>och hat råder i hans Guds hus.</t>


text:
<t>De har sjunkit i djupt fördärv,</t> <t>som en gång i tiden i Giva.</t> <t>Han minns deras ondska</t> <t>och straffar deras synder. <pb/></t>


text:
<t>Som druvor i öknen</t> <t>fann jag Israel,</t> <t>era förfäder såg jag som säsongens allra första frukter</t> <t>på ett fikonträd.</t> <t>Men när de kom till Baal-Pegor</t> <t>invigde de sig åt skamguden.</t> <t>De blev lika vidriga</t> <t>som den de älskade.</t>


text:
<t>Efraims ära flyger bort som en fågel,</t> <t>inget barnafödande,</t> <t>ingen graviditet,</t> <t>ingen befruktning.</t>


text:
<t>Och även om de föder barn,</t> <t>ska jag ta varenda av dem ifrån dem.</t> <t>Ve dem,</t> <t>när jag vänder mig bort ifrån dem!</t>


text:
<t>Jag har sett Efraim, likt Tyros,</t> <t>planterad på en skön äng,<f>[22]</f></t> <t>men Efraim ska få leda sina barn</t> <t>till den som slaktar dem.” <pb/></t>


text:
<t>Ge dem, HERRE, vad du ska ge dem!</t> <t>Ge dem ofruktsamma moderliv</t> <t>och förtorkade bröst. <pb/></t>


text:
<t>”För all deras ondska vid Gilgal</t> <t>började jag hata dem där.</t> <t>För deras onda gärningars skull</t> <t>ska jag driva ut dem ur mitt hus.</t> <t>Jag kan inte längre älska dem.</t> <t>Alla deras ledare är upproriska.</t>


text:
<t>Efraim är slagen,</t> <t>deras rot är förtorkad,</t> <t>och de bär inte mer frukt.</t> <t>Även om de föder barn</t> <t>ska jag döda deras dyrbara livsfrukt.” <pb/></t>


text:
<t>Min Gud förkastar dem,</t> <t>därför att de inte har lyssnat till honom,</t> <t>och de ska bli flyktingar bland folken.</t>


text:
<pb/><t>Israel var en grönskande vinstock,</t> <t>som bar frukt.</t> <t>Men ju mer frukt han bar,</t> <t>desto mer offeraltaren byggde han.</t> <t>Ju rikare hans land blev,</t> <t>desto fler utsmyckade stoder reste han.</t>


text:
<t>Deras hjärtan var bedrägliga,</t> <t>så nu får de bära sin skuld.</t> <t>Herren ska bryta ner deras altaren</t> <t>och krossa deras stoder. <pb/></t>


text:
<t>Då ska de säga: ”Vi har ingen kung,</t> <t>för vi har inte fruktat HERREN.</t> <t>Men vad gör det?</t> <t>Vad skulle kungen kunna uträtta för oss?”</t>


text:
<t>De talar och talar,</t> <t>de svär eder</t> <t>och sluter förbund.</t> <t>Domen skjuter upp</t> <t>som giftigt ogräs i åkerns fåror.</t>


text:
<t>Samariens invånare fruktar</t> <t>för kalven<f>[23]</f> i Bet Aven.</t> <t>Dess folk sörjer över den,</t> <t>dess avgudapräster klagar,</t> <t>de som gladde sig över dess ära,</t> <t>för den har förts bort i exil.</t>


text:
<t>Också den ska släpas bort till Assyrien</t> <t>som tribut till den store kungen.</t> <t>Efraim ska komma på skam,</t> <t>Israel får skämmas för sin plan<f>[24]</f>.</t>


text:
<t>Ondskans<f>[25]</f> offerhöjder läggs öde</t> <t>—  de var Israels synd.</t> <t>Törne och tistel ska växa på deras altaren,</t> <t>och de ska säga till bergen: ”Dölj oss!”</t> <t>och till höjderna: ”Fall över oss!” <pb/></t>


text:
<t>”Sedan tiden i Giva</t> <t>har du, Israel, syndat.</t> <t>Där har de blivit kvar.</t> <t>Men nådde inte kriget de onda i Giva?</t>


text:
<t>När jag vill straffar jag dem.</t> <t>Folken ska samlas mot dem</t> <t>för att binda dem</t> <t>för deras dubbla synd.<f>[26]</f></t>


text:
<t>Efraim är en kviga,</t> <t>van vid och villig att tröska,</t> <t>så jag ska lägga ett ok</t> <t>på dess vackra nacke.</t> <t>Jag ska driva Efraim,</t> <t>Juda ska plöja</t> <t>och Jakob ska harva.</t>


text:
<t>Så åt er rättfärdighet,</t> <t>skörda efter nådens bud,</t> <t>bryt er ny mark!</t> <t>Nu är det dags att söka HERREN,</t> <t>så att han kan komma</t> <t>och låta rättfärdighet regna över er.</t>


text:
<t>Ni har plöjt ondska</t> <t>och skördat orättfärdighet,</t> <t>ni har ätit lögnens frukt.</t> <t>För du har förlitat dig på din egen väg</t> <t>och på dina många soldater.</t>


text:
<t>Därför ska ett stridslarm uppstå mot ditt folk,</t> <t>och alla dina fästningar</t> <t>ska ödeläggas,</t> <t>så som när Shalman ödelade Bet Arbel,</t> <t>när striden bröt ut</t> <t>och mödrar och barn krossades.</t>


text:
<t>Så gör man mot er, Betel,</t> <t>på grund av er stora ondska.</t> <t>När dagen gryr</t> <t>är det slut med Israels kung.</t>


text:
<pb/><t>När Israel var ung</t> <t>älskade jag honom,</t> <t>och ut ur Egypten</t> <t>kallade jag min son.</t>


text:
<t>Men ju mer jag har kallat på dem,<f>[27]</f></t> <t>desto längre bort har de gått från mig.</t> <t>De offrar till baalsgudar</t> <t>och tänder rökelse till avgudar.</t>


text:
<t>Ändå är det jag som lärde Efraim gå</t> <t>och bar dem i mina armar.</t> <t>Men de insåg inte</t> <t>att jag helade dem.</t>


text:
<t>Jag ledde dem med mänskliga band,</t> <t>med kärlekens band.</t> <t>Jag var för dem</t> <t>som en som lyfter av oket över deras nackar,</t> <t>och jag böjde mig ner för att ge dem mat.<f>[28]</f> <pb/></t>


text:
<t>Ska de inte vända tillbaka till Egypten?</t> <t>Ska inte Assyrien härska över dem,</t> <t>eftersom de vägrar att vända tillbaka till mig?</t>


text:
<t>Svärdet ska svingas över deras städer,</t> <t>förgöra deras bommar<f>[29]</f></t> <t>och göra slut på deras onda planer.</t>


text:
<t>Mitt folk har bestämt sig</t> <t>för att vända sig bort från mig,</t> <t>och även om de ropar till den Högste,</t> <t>är det ingen som upphöjer honom.<f>[30]</f> <pb/></t>


text:
<t>Men hur skulle jag kunna lämna dig, Efraim,</t> <t>överge dig, Israel,</t> <t>göra med dig som med Adma,</t> <t>låta det gå med dig som med Sevojim?</t> <t>Mitt hjärta vänder sig inom mig,</t> <t>all min medkänsla väcks upp.</t>


text:
<t>Jag vill inte ge utlopp för min brinnande vrede.</t> <t>Jag vill inte vända mig för att förgöra Efraim.</t> <t>För jag är Gud och inte en människa,</t> <t>den Helige ibland er,</t> <t>och jag kommer inte med vrede<f>[31]</f>.</t>


text:
<t>De ska följa HERREN,</t> <t>och han ska ryta som ett lejon.</t> <t>När han ryter,</t> <t>kommer hans barn bävande västerifrån.</t>


text:
<t>Likt fåglar kommer de</t> <t>bävande från Egypten,</t> <t>ja, som duvor från Assyrien.</t> <t>Jag ska låta dem återvända hem igen,</t> <t>säger HERREN.”</t>


text:
<t>Efraim har omgett mig med lögn,</t> <t>israeliterna med svek,</t> <t>och Juda vacklar mot Gud,</t> <t>mot den trofaste, den Helige.<f>[32]</f></t>


text:
<pb/><t>Efraim jagar efter vind,</t> <t>strävar efter östanvind dagen lång</t> <t>och ökar lögn och våld.</t> <t>De sluter förbund med Assyrien</t> <t>och sänder olja till Egypten.</t>


text:
<t>Men HERREN ska gå till rätta med Juda,</t> <t>straffa Jakob för hans levnadssätt</t> <t>och vedergälla honom för vad han gjort.</t>


text:
<t>I moderlivet grep han tag i sin brors häl,<f>[33]</f></t> <t>och som vuxen man kämpade han med Gud.</t>


text:
<t>Han kämpade med ängeln och vann seger.</t> <t>Han grät och bad honom om nåd.</t> <t>I Betel mötte han Gud,</t> <t>där talade han med honom<f>[34]</f>.</t>


text:
<t>Men du måste återvända till din Gud,</t> <t>bevara nåd och rätt</t> <t>och alltid hoppas på din Gud. <pb/></t>


text:
<t>Efraim skryter:</t> <t>”Jag är så rik, jag har skaffat mig en förmögenhet!</t> <t>I all min rikedom kan man inte finna</t> <t>någon orätt eller synd hos mig.” <pb/></t>


text:
<t>”Jag är HERREN, din Gud,</t> <t>alltsedan Egypten.</t> <t>Jag ska låta dig bo i tält igen,</t> <t>som vid högtiderna.</t>


text:
<t>Jag talade till profeterna,</t> <t>jag gav dem många syner</t> <t>och talade genom dem i liknelser.” <pb/></t>


text:
<t>Är Gilead fullt av orätt?</t> <t>De ska bli till intet.</t> <t>Offrar de tjurar i Gilgal?</t> <t>Deras altaren ska bli som stenrösen</t> <t>på en plöjd åker.<f>[36]</f></t>


text:
<t>Jakob flydde till Arams land,</t> <t>Israel tjänade som slav för en kvinnas skull,</t> <t>för en kvinnas skull vaktade han får.</t>


text:
<t>Genom en profet förde HERREN ut sitt folk ur Egypten,</t> <t>genom en profet tog han hand om dem.</t>


text:
<t>Men Efraim har provocerat fram bitter vrede från Herren,</t> <t>som nu ska lägga på honom hans blodskuld</t> <t>och låta hans smädelser drabba honom själv.</t>


text:
<pb/><t>När Efraim talade bävade man,</t> <t>för han var upphöjd i Israel.</t> <t>Men han gjorde sig skyldig till baalsdyrkan och dog.</t>


text:
<t>Nu syndar de mer och mer</t> <t>och gjuter åt sig gudabilder av sitt silver,</t> <t>skickligt formade avgudar,</t> <t>hantverkares verk alltsammans.</t> <t>Man säger till dem som offrar</t> <t>att de ska kyssa kalvar.<f>[37]</f></t>


text:
<t>Därför ska de bli som morgondimman,</t> <t>dagg som snabbt dunstar bort,</t> <t>agnar som blåser bort från tröskplatsen,</t> <t>rök ur en fönsteröppning. <pb/></t>


text:
<t>”Jag är HERREN, din Gud,</t> <t>alltsedan Egypten.</t> <t>Du ska inte veta av någon annan Gud,</t> <t>för det finns ingen annan som räddar utom jag.</t>


text:
<t>När de betade blev de mätta,</t> <t>och när de blev mätta</t> <t>blev de övermodiga</t> <t>och glömde bort mig.</t>


text:
<t>Jag anfaller dem som en björnhona</t> <t>som berövats sina ungar,</t> <t>ja, som en lejonhona uppslukar jag dem,</t> <t>som ett vilddjur sliter jag dem i stycken. <pb/></t>


text:
<t>Var är din kung,</t> <t>han som skulle rädda dig?</t> <t>Var är dina domare i alla dina städer,</t> <t>de om vilka du sa:</t> <t>’Ge mig en kung och furstar!’?</t>


text:
<t>Födslovärkarna kommer över honom,</t> <t>men han är en son utan visdom;</t> <t>när tiden är inne</t> <t>kommer han inte fram till öppningen. <pb/></t>


text:
<t>Jag ska lösa dem ur dödsrikets grepp,</t> <t>rädda dem från döden.<f>[38]</f></t> <t>Du död, var är dina plågor?</t> <t>Du dödsrike, var är din ödeläggelse? <pb/>Jag kommer inte att visa något medlidande.</t>


text:
<t>Även om han blomstrar bland sina bröder,<f>[39]</f></t> <t>ska östanvinden komma,</t> <t>HERRENS vind blåsa från öknen.</t> <t>Hans brunn ska torka upp,</t> <t>hans källa sina.</t> <t>Ur hans förrådshus</t> <t>ska alla skatter plundras.</t>


text:
<pb/><t>Samarien måste bära sin skuld</t> <t>för sitt uppror mot sin Gud.</t> <t>De ska falla för svärd,</t> <t>deras nyfödda barn ska krossas</t> <t>och havande kvinnor skäras upp.”</t>


text:
<t>Ta till orda,</t> <t>återvänd till HERREN</t> <t>och säg till honom:</t> <t>”Förlåt oss all vår synd.</t> <t>Ta emot oss med godhet,</t> <t>så ska vi offra tackoffer med våra läppar.<f>[40]</f></t>


text:
<t>Assyrien kan inte rädda oss,</t> <t>och själva ska vi inte stiga till häst.</t> <t>Aldrig mer ska vi säga: ’Vår Gud’</t> <t>till ting som vi gjort med våra egna händer,</t> <t>för det är hos dig</t> <t>som den faderlöse finner barmhärtighet.” <pb/></t>


text:
<t>”Jag ska bota deras avfällighet</t> <t>och älska dem av fri vilja,</t> <t>för min vrede har vänt sig från dem.</t>


text:
<t>Jag ska bli som dagg för Israel,</t> <t>som ska blomstra som en lilja</t> <t>och vara djupt rotad som en ceder i Libanon,</t>


text:
<t>med nya, växande skott.</t> <t>Hans prakt ska vara som ett olivträds</t> <t>och hans doft som Libanons.</t>


text:
<t>De ska åter få bo i hans skugga.</t> <t>De ska grönska som säd</t> <t>och blomstra som en vinstock.</t> <t>Man ska minnas honom som vin från Libanon.</t>


text:
<t>O Efraim! Vad har jag</t> <t>med dina avgudar att göra?</t> <t>Jag är den som svarar honom</t> <t>och tar hand om honom.</t> <t>Jag är som en grönskande cypress,</t> <t>och hos mig finner du din frukt.” <pb/></t>


text:
<t>Den som är vis förstår detta,</t> <t>den som är förståndig inser det.</t> <t>HERRENS vägar är rätta.</t> <t>De rättfärdiga vandrar på dem,</t> <t>men de upproriska kommer på fall.</t>


text:
<pb/><t>Hör här, ni äldste,</t> <t>lyssna, alla som bor i landet!</t> <t>Har något sådant hänt under hela er livstid</t> <t>eller under era förfäders tid?</t>


text:
<t>Ni ska berätta detta för era barn,</t> <t>och de ska berätta det för sina,</t> <t>och deras barn vidare för nästa generation:</t>


text:
<t>Det som gräshopporna<f>[1]</f> lämnade kvar</t> <t>åt gräsgnagarna upp,</t> <t>det som gräsgnagarna lämnade kvar</t> <t>åt gräsbitarna upp,</t> <t>och det som gräsbitarna lämnade kvar</t> <t>åt gräsätarna upp. <pb/></t>


text:
<t>Vakna, ni berusade, och gråt,</t> <t>klaga, ni drinkare!</t> <t>För det nya vinet</t> <t>har ryckts bort från era läppar.</t>


text:
<t>Ett folk har invaderat mitt land,</t> <t>starkt och oräkneligt,</t> <t>med tänder som ett lejons</t> <t>och kindtänder som en lejoninnas.</t>


text:
<t>Det har förstört min vingård</t> <t>och brutit mina fikonträd,</t> <t>skalat dem nakna och kastat bort barken</t> <t>och lämnat grenarna vita. <pb/></t>


text:
<t>Det är slut med mat- och dryckesoffren</t> <t>i HERRENS hus.</t> <t>HERRENS tjänare, prästerna, klagar.</t>


text:
<t>Fältet är förött,</t> <t>marken klagar.</t> <t>Säden är förstörd,</t> <t>det nya vinet förtorkat,</t> <t>och oljan sinar. <pb/></t>


text:
<t>Jordbrukarna står där med skam,</t> <t>vinodlarna klagar</t> <t>för vetets och kornets skull,</t> <t>för åkerns skörd är förstörd.</t>


text:
<t>Vinstocken är förtorkad</t> <t>och fikonträdet vissnat.</t> <t>Granatträd, palmer, äppelträd,</t> <t>alla markens träd har torkat ut</t> <t>och människors glädje förtvinat.</t>


text:
<t>Klä er i sorgdräkt och klaga,</t> <t>ni präster!</t> <t>Jämra er, ni som tjänar vid altaret!</t> <t>Kom, vaka natten igenom i sorgdräkt,</t> <t>ni min Guds tjänare!</t> <t>För mat- och dryckesoffer</t> <t>finns inte längre i er Guds hus.</t>


text:
<t>Utlys en helig fasta</t> <t>och kalla till en högtidssamling.</t> <t>Samla de äldste</t> <t>och alla som bor i landet</t> <t>till HERRENS, er Guds hus,</t> <t>och ropa till HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Ve, vilken dag!</t> <t>HERRENS dag är nära.</t> <t>Den kommer som förödelse</t> <t>från den Väldige. <pb/></t>


text:
<t>Har inte levebrödet tagits bort inför våra ögon,</t> <t>och glädjen och fröjden i vår Guds hus?</t>


text:
<t>Utsädet ligger förtorkat under jordklumparna,</t> <t>förrådshusen ligger i ruiner</t> <t>och sädesmagasinen i spillror,</t> <t>för säden har torkat bort.</t>


text:
<t>Hur stönar inte boskapen!</t> <t>Boskapshjordarna irrar omkring,</t> <t>då det finns inget bete för dem.</t> <t>Även fårhjordarna lider. <pb/></t>


text:
<t>Till dig, HERRE, ropar jag!</t> <t>En eld har förtärt de öppna betesmarkerna</t> <t>och en låga bränt upp alla träd.</t>


text:
<t>Till och med de vilda djuren ropar till dig,</t> <t>för bäckarna är uttorkade,</t> <t>och en eld har förtärt</t> <t>de öppna betesmarkerna.</t>


text:
<pb/><t>Stöt i horn på Sion!</t> <t>Slå larm på mitt heliga berg,</t> <t>så att alla som bor i landet darrar! <pb/>För HERRENS dag kommer</t> <t>och är nära,</t>


text:
<t>en dag med mörker och moln,</t> <t>en dag så dunkel och svart.</t> <t>Likt gryningen som breder ut sig över bergen</t> <t>kommer ett stort och mäktigt folk.</t> <t>Dess like har aldrig tidigare funnits</t> <t>och kommer aldrig att finnas</t> <t>bland kommande generationer. <pb/></t>


text:
<t>Framför dem går en förtärande eld,</t> <t>bakom dem en brännande låga.</t> <t>Framför dem ligger landet som Edens trädgård,</t> <t>men bakom dem är öde öken.</t> <t>Ingenting undkommer.</t>


text:
<t>Med ett skrammel som av stridsvagnar</t> <t>drar de fram över bergstopparna,</t> <t>som en eld som dånar i strå,</t> <t>som en mäktig armé på väg till strid. <pb/></t>


text:
<t>Som hjältar drar de fram,</t> <t>som krigare tar de sig uppför muren.</t> <t>Var och en marscherar rakt fram</t> <t>och bryter sig aldrig ur ledet.</t>


text:
<t>Ingen tränger en annan.</t> <t>Var och en går sin väg rakt fram.</t> <t>De tar sig genom vapnen</t> <t>utan att någon kan hindra dem.<f>[2]</f></t>


text:
<t>De rusar in i staden,</t> <t>springer uppför muren,</t> <t>klättrar in i husen</t> <t>och tar sig in genom fönstren som tjuvar. <pb/></t>


text:
<t>Jorden darrar inför dem</t> <t>och himlen bävar.</t> <t>Solen och månen förmörkas</t> <t>och stjärnorna håller tillbaka sitt sken.</t>


text:
<t>HERREN låter sin röst höras</t> <t>framför sin här.</t> <t>Mycket stor är hans armé,</t> <t>och stark är den som följer hans order.</t> <t>HERRENS dag är stor</t> <t>och mycket fruktansvärd.</t> <t>Vem kan uthärda den?</t>


text:
<t>Nu säger HERREN:</t> <t>”Vänd om till mig helhjärtat,</t> <t>under fasta, gråt och klagan.” <pb/></t>


text:
<t>Riv sönder era hjärtan,</t> <t>inte era kläder,</t> <t>vänd tillbaka till HERREN, er Gud,</t> <t>för han är nådig och barmhärtig,</t> <t>sen till vrede och rik på nåd,</t> <t>och han ångrar det onda.</t>


text:
<t>Vem vet? Kanske vänder han om,</t> <t>ångrar sig och lämnar efter sig en välsignelse,</t> <t>till mat- och dryckesoffer åt HERREN, er Gud. <pb/></t>


text:
<t>Samla folket,</t> <t>helga församlingen,</t> <t>kalla samman de gamla,</t> <t>samla barnen</t> <t>och de diande småbarnen.</t> <t>Låt brudgummen komma ut ur sitt rum</t> <t>och bruden ut ur sin kammare.</t>


text:
<t>Mellan förhuset och altaret</t> <t>ska prästerna, HERRENS tjänare, gråta</t> <t>och säga:</t> <t>”HERRE, skona ditt folk!</t> <t>Låt inte din arvedel hånas</t> <t>och bli till en visa bland folken.</t> <t>Varför skulle man bland folken få säga:</t> <t>’Var finns deras Gud?’ ”</t>


text:
<pb/>HERREN svarade sitt folk: <pb/><t>”Jag ska ge er säd, vin och olja</t> <t>så att ni blir mätta.</t> <t>Jag ska aldrig mer</t> <t>låta er vanäras av andra folk. <pb/></t>


text:
<t>Jag ska driva fienden från norr</t> <t>långt bort från dig,</t> <t>förjaga honom till ett förtorkat, öde land,</t> <t>hans förtrupp mot havet i öster</t> <t>och hans eftertrupp mot havet i väster.</t> <t>Där ska stanken från honom stiga,</t> <t>en förruttnelsens lukt från honom gå upp.” <pb/>För han har gjort stora ting.<f>[3]</f></t>


text:
<t>Frukta inte, ni markens djur,</t> <t>för de öppna betesmarkerna grönskar på nytt.</t> <t>Träden bär sin frukt,</t> <t>fikonträdet och vinstocken</t> <t>ger rika skördar.</t>


text:
<t>Gläd er, ni som bor på Sion,</t> <t>jubla i HERREN, er Gud!</t> <t>Han ger er höstregn i rättfärdighet.</t> <t>Han sänder skurar till er,</t> <t>både höstregn och vårregn som förr.</t>


text:
<t>”Jag ska gottgöra er de årsskördar som gräshopporna<f>[4]</f>, gräsbitarna,</t> <t>gräsätarna och gräsgnagarna åt upp,</t> <t>min stora här som jag sände mot er.</t>


text:
<t>Ni ska få äta så att ni blir mätta,</t> <t>och ni ska prisa HERREN, er Gud,</t> <t>som har utfört dessa under för er skull.</t> <t>Aldrig mer ska mitt folk behöva komma på skam.</t>


text:
<t>Då ska ni inse</t> <t>att jag är mitt i Israel</t> <t>och att jag är HERREN, er Gud, och ingen annan.</t> <t>Aldrig mer ska mitt folk behöva komma på skam.</t>


text:
<t>Därefter ska jag utgjuta min Ande</t> <t>över alla människor.</t> <t>Era söner och döttrar ska profetera,</t> <t>era gamla män ska ha drömmar,</t> <t>och era unga män se syner.</t>


text:
<t>Solen ska vändas i mörker</t> <t>och månen i blod,</t> <t>innan HERRENS stora och fruktansvärda dag kommer.</t>


text:
<t>Men var och en som åkallar HERRENS namn</t> <t>ska bli räddad.</t> <t>För på Sions berg och i Jerusalem</t> <t>ska finnas en räddad skara,</t> <t>som HERREN har sagt,</t> <t>bland de överlevande</t> <t>som HERREN kallar.</t>


text:
<t>ska jag samla alla folk</t> <t>och föra dem till Joshafats<f>[5]</f> dal.</t> <t>Där ska jag döma dem</t> <t>för mitt folks, min arvedel Israels skull,</t> <t>som de har skingrat bland folken.</t> <t>De har delat mitt land</t>


text:
<t>och kastat lott om mitt folk.</t> <t>Unga pojkar har getts som betalning till prostituerade</t> <t>och flickor sålts mot vin till deras dryckeslag.</t>


text:
<pb/>Tyros och Sidon, och ni, filistéernas alla regioner, vad har ni emot mig? Är ni ute för att hämnas mig något? Om ni vill vedergälla mig något ska jag snabbt låta det komma tillbaka över era egna huvuden.


text:
Ni har sålt folket i Juda och Jerusalem till grekerna, för att föra dem långt bort från deras eget land.


text:
<pb/>Men jag ska få dem att bryta upp från de platser som ni sålt dem till, och det ni har gjort ska jag låta komma tillbaka över era egna huvuden.


text:
Jag ska sälja era söner och döttrar till folket i Juda, och de ska sälja dem till sabéerna<f>[6]</f>, ett folk långt borta.” HERREN har talat.


text:
<pb/><t>Ropa ut detta bland folken:</t> <t>Gör er beredda på krig!</t> <t>Kom med krigarna!</t> <t>Mobilisera soldaterna</t> <t>och gå till anfall!</t>


text:
<t>Smid era plogbillar till svärd</t> <t>och era vingårdsknivar till spjut!</t> <t>Låt den svage säga: ”Jag är stark.”</t>


text:
<t>Skynda er, kom, alla nationer runt omkring,</t> <t>och samlas där! <pb/>HERRE, sänd dina hjältar dit ner! <pb/></t>


text:
<t>”Låt folken resa sig</t> <t>och dra ut till Joshafats dal,</t> <t>för där ska jag sitta till doms</t> <t>över alla folken runt omkring.</t>


text:
<t>Låt lien gå, för skörden är mogen.</t> <t>Kom och trampa, för vinpressen är full</t> <t>och presskaren flödar över.</t> <t>Så stor är deras ondska!” <pb/></t>


text:
<t>Skaror och åter skaror</t> <t>i Domens dal!</t> <t>För HERRENS dag är nära</t> <t>i Domens dal.</t>


text:
<t>HERREN ryter från Sion</t> <t>och låter sin röst höras från Jerusalem.</t> <t>Både himmel och jord bävar,</t> <t>men för sitt folk är HERREN en tillflykt,</t> <t>en fästning för israeliterna.</t>


text:
<t>”Då ska ni inse att jag är HERREN, er Gud,</t> <t>som bor på Sion, mitt heliga berg.</t> <t>Jerusalem ska vara heligt</t> <t>och aldrig mer invaderas av främlingar. <pb/></t>


text:
<t>Den dagen ska druvjuice droppa från bergen</t> <t>och mjölk rinna från höjderna.</t> <t>I alla bäckarna i Juda ska det strömma vatten,</t> <t>en källa ska springa fram från HERRENS hus</t> <t>och vattna Akaciedalen.</t>


text:
<t>Men Egypten ska läggas öde</t> <t>och Edom bli en öde öken,</t> <t>därför att de våldfört sig på Judas folk</t> <t>och spillt oskyldigt blod i deras land.</t>


text:
<t>Då ska jag utplåna deras blodskuld</t> <t>som jag ännu inte utplånat.”<f>[7]</f> <pb/>HERREN bor på Sion.</t>


text:
<pb/>Detta är Amos ord, som var en av herdarna från Tekoa, vad han såg angående Israel, när Ussia var kung i Juda och Jerobeam, Joashs son, var kung i Israel, två år före jordbävningen<f>[1]</f>.


text:
<pb/>Amos sa: <pb/><t>”HERREN ryter från Sion,</t> <t>från Jerusalem dånar hans röst.</t> <t>Herdarnas betesmarker vissnar</t> <t>och Karmels topp torkar bort.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”För Damaskus tre, ja, fyra överträdelsers skull</t> <t>kan jag inte låta bli att agera,</t> <t>eftersom de med trösksläden av järn</t> <t>har krossat Gilead.</t>


text:
<t>Jag ska bryta sönder bommen i Damaskus</t> <t>och utplåna den som bor i Bikat-Aven</t> <t>och den som bär spiran i Bet Eden.</t> <t>Arams folk ska föras bort till Kir, säger HERREN.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”För Gazas tre, ja, fyra överträdelsers skull</t> <t>kan jag inte låta bli att agera,</t> <t>eftersom de fört bort hela samhällen till exil</t> <t>och sålt dem till Edom.</t>


text:
<t>Jag ska utplåna den som bor i Ashdod</t> <t>och den som bär spiran i Ashkelon.</t> <t>Jag ska vända mig mot Ekron,</t> <t>tills filistéerna är döda till sista man, säger Herren, HERREN.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”För Tyros tre, ja, fyra överträdelsers skull</t> <t>kan jag inte låta bli att agera,</t> <t>eftersom de har sålt hela samhällen åt Edom</t> <t>och inte tänkt på sitt broderskapsförbund.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”För Edoms tre, ja, fyra överträdelsers skull</t> <t>kan jag inte låta bli att agera,</t> <t>eftersom han har förföljt sin bror med svärd</t> <t>och förkvävt sin barmhärtighet,</t> <t>låtit sin vrede ständigt brinna</t> <t>och sitt raseri fortsätta okontrollerat.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”För Ammons tre, ja, fyra överträdelsers skull</t> <t>kan jag inte låta bli att agera,</t> <t>eftersom de skurit upp gravida kvinnor i Gilead,</t> <t>då de ville utvidga sina gränser.</t>


text:
<t>Därför ska jag sätta eld på Rabbas mur,</t> <t>och den ska förtära dess fästningar</t> <t>under krigsrop på stridens dag,</t> <t>under en våldsam vind på stormens dag.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”För Moabs tre, ja, fyra överträdelsers skull</t> <t>kan jag inte låta bli att agera,</t> <t>eftersom de har förbränt</t> <t>benen av Edoms kung till kalk.</t>


text:
<t>Därför ska jag sända eld mot Moab,</t> <t>och den ska förtära Keriots fästningar.</t> <t>Moab ska dö i tumultet,</t> <t>under krigsrop och hornsignaler.</t>


text:
<t>Jag ska utplåna domaren från dess mitt</t> <t>och alla furstarna tillsammans med honom, säger HERREN.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”För Judas tre, ja, fyra överträdelsers skull</t> <t>kan jag inte låta bli att agera,</t> <t>eftersom de har förkastat HERRENS lag</t> <t>och inte hållit hans bud.</t> <t>De har letts vilse av de falska gudar</t> <t>som deras förfäder följde.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”För Israels tre, ja, fyra överträdelsers skull</t> <t>kan jag inte låta bli att agera,</t> <t>eftersom de har sålt den rättfärdige för pengar</t> <t>och den fattige för ett par skor.</t>


text:
<t>De trampar ner de svaga i jordens stoft<f>[2]</f></t> <t>och vägrar de förtryckta deras rätt.</t> <t>Far och son går till samma flicka</t> <t>och vanhelgar så mitt heliga namn.</t>


text:
<t>På kläder som de tagit som pant</t> <t>lägger de sig vid varje altare,</t> <t>och vin som tagits i böter</t> <t>dricker de i sina gudars hus. <pb/></t>


text:
<t>Jag förgjorde amoréerna för dem,</t> <t>som var ståtliga som cedrar</t> <t>och starka som ekar.</t> <t>Jag förgjorde dem från deras frukt upptill</t> <t>ända ner till rötterna där nere.</t>


text:
<t>Jag förde ut er ur Egypten</t> <t>och ledde er i öknen i fyrtio år,</t> <t>för att ni skulle ta amoréernas land i besittning. <pb/></t>


text:
<t>Jag gjorde några av era söner till profeter</t> <t>och några av era unga män till nasirer.</t> <t>Var det inte så, israeliter? säger HERREN.</t>


text:
<t>Den snabbaste har ingenstans att fly,</t> <t>den starke kan inte utnyttja sin styrka,</t> <t>och hjälten kan inte rädda sitt liv.</t>


text:
<t>Bågskytten kan inte hålla stånd,</t> <t>den snabbfotade hinner inte fly,</t> <t>och ryttaren kan inte rädda sitt liv.</t>


text:
<pb/><t>”Endast er har jag utvalt<f>[4]</f></t> <t>bland alla släkten på jorden.</t> <t>Därför ska jag straffa er</t> <t>för alla era synder.” <pb/></t>


text:
<t>Ryter ett lejon i snåren</t> <t>om det inte har något byte?</t> <t>Morrar ett ungt lejon i sin håla</t> <t>om det inte har fångat något?</t>


text:
<t>Faller en fågel i en snara på marken</t> <t>om ingen fälla är gillrad för den?</t> <t>Springer en snara upp från marken</t> <t>om det inte finns något att fånga?</t>


text:
<t>Om man stöter i horn i en stad,</t> <t>blir inte folket förskräckt?</t> <t>Om något ont händer i en stad,</t> <t>har inte HERREN orsakat det? <pb/></t>


text:
<t>Herren, HERREN, gör ingenting</t> <t>utan att avslöja sina planer</t> <t>för sina tjänare profeterna. <pb/></t>


text:
<t>När lejonet ryter,</t> <t>vem blir då inte rädd?</t> <t>När Herren, HERREN har talat,</t> <t>vem skulle inte profetera?</t>


text:
<t>Låt budet gå till fästningarna i Ashdod</t> <t>och i Egypten, säg:</t> <t>”Samla er på Samarias berg,</t> <t>se vilket tumult som råder där,</t> <t>och förtrycket mitt ibland dem!” <pb/></t>


text:
<t>”De förstår inte att handla rätt,</t> <t>säger HERREN,</t> <t>dessa som lagrar byten och rövat gods</t> <t>i sina fästningar.</t>


text:
<pb/>Därför, säger Herren, HERREN, <pb/><t>ska en fiende omringa landet.</t> <t>Han ska bryta ner dina borgar</t> <t>och plundra dina fästningar.”</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Som en herde räddar ur lejonets gap</t> <t>ett par benpipor eller en bit av ett öra,</t> <t>så ska israeliterna räddas,</t> <t>de som nu sitter i Samaria</t> <t>på sängkanten och i mjuka soffor.<f>[5]</f></t>


text:
<pb/><t>Samma dag som jag straffar Israel för dess synd</t> <t>ska jag också låta straffet drabba Betels altaren,</t> <t>och altarets horn ska huggas av</t> <t>och falla till marken.</t>


text:
<t>Jag ska slå ner</t> <t>både vinter- och sommarbostäderna.</t> <t>Elfenbenspalatsen ska förstöras</t> <t>och de många husen utplånas, säger HERREN.”</t>


text:
<pb/><t>Hör detta, ni Bashans kor<f>[6]</f></t> <t>som bor på Samarias berg,</t> <t>ni kvinnor som förtrycker de svaga</t> <t>och krossar de fattiga,</t> <t>ni som säger till era män:</t> <t>”Kom med något att dricka!”</t>


text:
<t>Herren, HERREN har svurit</t> <t>vid sin helighet:</t> <t>”Det ska komma en tid</t> <t>då man ska driva iväg er med oxpikar</t> <t>och de sista av er med metkrokar.<f>[7]</f></t>


text:
<t>Då ska ni var och en gå ut</t> <t>genom närmaste hål i muren,</t> <t>ni ska kastas ut mot Hermon,<f>[8]</f> säger HERREN.</t>


text:
<t>Gå till Betel och synda,</t> <t>till Gilgal, och begå ännu mer synd!</t> <t>Bär fram era offer på morgonen</t> <t>och ert tionde på tredje dagen.</t>


text:
<t>Bränn syrat bröd som tackoffer</t> <t>ropa och skryt om era frivilliga offer,</t> <t>för det är ju vad ni, israeliter, älskar! säger Herren, HERREN.</t>


text:
<t>Jag gav er tomma magar<f>[9]</f></t> <t>i alla era städer,</t> <t>jag lät er sakna bröd</t> <t>på alla era orter.</t> <t>Ändå vände ni inte tillbaka till mig, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Jag höll också tillbaka regnet för er</t> <t>ända till tre månader före skördetiden.</t> <t>Jag lät det regna över en stad</t> <t>men inte över en annan.</t> <t>Det regnade på en åker</t> <t>men inte på en annan,</t> <t>som då torkade ut.</t>


text:
<t>Från den ena staden efter den andra</t> <t>stapplade man bort till en enda stad</t> <t>för att hämta dricksvatten,</t> <t>men det fanns aldrig tillräckligt.</t> <t>Ändå vände ni inte tillbaka till mig, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Många gånger lät jag era skördar drabbas av mjöldagg och mögel.</t> <t>Era många vingårdar<f>[10]</f> och trädgårdar,</t> <t>era fikonträd och olivträd åt gräshopporna upp.</t> <t>Ändå vände ni inte tillbaka till mig, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Jag sände plågor till er</t> <t>som en gång i Egypten.</t> <t>Jag dödade era unga män med svärd,</t> <t>och jag lät era hästar tas som byte.</t> <t>Jag fyllde era näsor</t> <t>med likstanken från ert läger.</t> <t>Ändå vände ni inte tillbaka till mig, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Jag lät ödeläggelse drabba er</t> <t>på samma sätt som Guds ödeläggelse</t> <t>av Sodom och Gomorra.</t> <t>Ni var som en brand ryckt ur elden.</t> <t>Ändå vände ni inte tillbaka till mig, säger HERREN. <pb/></t>


text:
<t>Därför ska jag göra så med dig, Israel.</t> <t>Och när jag nu ska göra så med dig,</t> <t>bered dig därför, Israel, att möta din Gud! <pb/></t>


text:
<t>För se, han som formar bergen,</t> <t>skapar vinden</t> <t>och förkunnar för människan sina tankar,</t> <t>han som gör morgonrodnaden till mörker</t> <t>och går fram över jordens höjder,</t> <t>HERREN, härskarornas Gud, är hans namn.</t>


text:
<pb/><t>Jungfrun Israel har fallit</t> <t>och kan inte resa sig igen.</t> <t>Hon ligger övergiven på sin mark,</t> <t>ingen vill hjälpa henne upp.</t>


text:
<pb/>Så säger Herren, HERREN: <pb/><t>Den stad som tågar ut med tusen man</t> <t>ska bara ha hundra kvar,</t> <t>och den som tågar ut med hundra</t> <t>ska bara ha tio kvar för israeliterna<f>[11]</f>.</t>


text:
<t>Men sök mig inte i Betel,</t> <t>gå inte till Gilgal,</t> <t>färdas inte till Beer Sheva!</t> <t>För Gilgal måste föras bort i fångenskap,</t> <t>och Betel ska bli till intet.</t>


text:
<t>Sök HERREN, så ni får leva,</t> <t>annars ska han gå fram som en eld</t> <t>över Josefs ätt,</t> <t>och den ska ingen kunna släcka,</t> <t>utan den ska förtära Betel. <pb/></t>


text:
<t>Han som gjorde Sjustjärnorna och Orion<f>[12]</f>,</t> <t>han som förvandlar mörkret till morgon</t> <t>och får dagen att mörkna till natt,</t> <t>han som kallar på havets vatten</t> <t>och häller ut det över jordytan,</t> <t>HERREN är hans namn.</t>


text:
<t>Det är han som låter förödelse blixtra</t> <t>över fästningen,</t> <t>förödelse över den befästa staden. <pb/></t>


text:
<t>Därför, ni som trampar på den fattige</t> <t>och tar ifrån honom hans säd i skatt:</t> <t>Ni bygger hus av huggen sten</t> <t>men får aldrig bo i dem,</t> <t>ni planterar underbara vingårdar</t> <t>men får aldrig dricka vinet från dem.</t>


text:
<t>Jag vet att era överträdelser är många</t> <t>och era synder stora. <pb/>Ni förtrycker den rättfärdige,</t> <t>tar mutor och låter inte de fattiga få sin rätt.</t>


text:
<t>Sök det goda, inte det onda,</t> <t>så får ni leva!</t> <t>Då ska HERREN, härskarornas Gud,</t> <t>vara med er,</t> <t>som ni har sagt att han är.</t>


text:
<t>Hata det onda och älska det goda!</t> <t>Låt rätten råda när man dömer i porten!</t> <t>Då kanske HERREN, härskarornas Gud,</t> <t>ska vara nådig mot det som återstår av Josefs ätt.</t>


text:
<pb/>Därför säger HERREN, härskarornas Gud, Herren: <pb/><t>Dödsklagan ska höras på alla gator</t> <t>och verop på alla torg.</t> <t>Bönderna kallas till att sörja</t> <t>och de som kan sjunga sorgesång till att klaga.</t>


text:
<t>Ve er, som längtar efter HERRENS dag!</t> <t>Varför längtar ni efter den?</t> <t>HERRENS dag är mörker</t> <t>och inte ljus,</t>


text:
<t>som när en man flyr för ett lejon</t> <t>och möter en björn,</t> <t>kommer hem till sitt hus,</t> <t>stöder sin hand mot väggen</t> <t>och blir biten av en orm.</t>


text:
<t>Även om ni bär fram</t> <t>era brännoffer och matoffer till mig</t> <t>vill jag inte ta emot dem.</t> <t>Jag vill inte se era gemenskapsoffer av gödkalvar.</t>


text:
<t>Låt rätten flöda fram som vatten</t> <t>och rättfärdigheten som en alltid rinnande ström. <pb/></t>


text:
<t>Frambar ni slaktoffer eller matoffer åt mig</t> <t>under de fyrtio åren i öknen, ni Israels folk?</t>


text:
<t>Ni bar väl omkring Sackut, er kung,</t> <t>och Kevan, er stjärngud,</t> <t>era avgudabilder som ni gjort åt er själva.<f>[13]</f></t>


text:
<t>Därför ska jag föra er bort i fångenskap</t> <t>bortom Damaskus,</t> <t>säger HERREN, vars namn är härskarornas Gud.”</t>


text:
<pb/><t>Ve er som känner er säkra i Sion</t> <t>och trygga på Samarias berg,</t> <t>de förnämsta bland det främsta av folken,</t> <t>er som israeliterna tyr sig till!</t>


text:
<t>Gå över till Kalne och se efter,</t> <t>gå sedan därifrån till Stora Hamat,</t> <t>fortsätt till Gat i Filisteen!</t> <t>Är de bättre än dessa riken?</t> <t>Eller är deras land större än ert?</t>


text:
<t>Ni ligger på elfenbensbäddar</t> <t>och breder ut er i era soffor,</t> <t>ni äter lamm ur hjorden</t> <t>och gödkalvar som fötts upp.</t>


text:
<t>Ni dricker vin ur stora skålar</t> <t>och smörjer er med finaste olja,</t> <t>men lider inte under Josefs undergång.</t>


text:
<t>Därför får ni bli bland de första</t> <t>som går till exil.</t> <t>Då blir det slut på deras festande</t> <t>som nu breder ut sig där.</t>


text:
<pb/>Herren, HERREN, har svurit vid sig själv, så säger HERREN, härskarornas Gud: <pb/><t>”Jag avskyr Jakobs högmod</t> <t>och hatar dess fästningar.</t> <t>Jag ska utlämna staden</t> <t>och allt som finns i den.”</t>


text:
Och om en släkting kommer som ska bränna de döda kropparna<f>[14]</f> och vill föra dem ut ur huset frågar han den som är därinne: ”Finns det någon mer med dig?” När han får ett nej till svar fortsätter han: ”Tyst, HERRENS namn får inte nämnas.”


text:
<pb/><t>HERREN befaller,</t> <t>och det stora huset slås i spillror</t> <t>och det lilla krossas till grus. <pb/></t>


text:
<t>Springer hästar på klippor?</t> <t>Plöjer man där med oxar?<f>[15]</f></t> <t>Ni har förvandlat rätten till gift</t> <t>och rättfärdighetens frukt till malört.</t>


text:
<t>Ni gläder er över Lo Devar</t> <t>och säger:</t> <t>”Har vi inte med vår egen styrka</t> <t>intagit Karnajim?”<f>[16]</f> <pb/></t>


text:
<t>”Se, nu ska jag resa upp mot er, israeliter,</t> <t>säger HERREN, härskarornas Gud,</t> <t>ett folk som ska förtrycka er ända från Levo-Hamat till Aravaströmmen.”</t>


text:
<pb/>Detta är vad Herren, HERREN, visade mig: Han höll på att samla ihop svärmar av gräshoppor när gräset åter började spira efter den andra slåttern. Detta var gräset efter kungens slåtter.


text:
När de hade ätit upp all vegetation i landet sa jag: ”Min Herre, HERRE, förlåt! Hur ska Jakob kunna bestå, som ju är så litet!”


text:
<pb/>Detta är vad Herren, HERREN, visade mig: Herren, HERREN kallade på en dom med en eld. Den torkade upp det stora djupet och höll på att förtära marken.


text:
<pb/>Detta är vad han visade mig: Herren stod bredvid en lodrät mur med ett lod<f>[17]</f> i sin hand.


text:
Och HERREN frågade mig: ”Vad är det du ser, Amos?” Jag svarade: ”Ett lod.” Då sa Herren: ”Jag ska pröva mitt folk med ett lod. Nu ska jag inte skona det längre.


text:
<pb/><t>Isaks offerplatser ska förstöras,</t> <t>Israels helgedomar läggas i ruiner,</t> <t>och jag ska resa mig upp</t> <t>mot Jerobeams ätt med svärd.”</t>


text:
<pb/>Amasja, prästen i Betel, sände bud till kung Jerobeam av Israel: ”Amos håller på med en konspiration mot dig mitt ibland israeliterna. Landet kan inte stå ut med vad han säger.


text:
Han säger nämligen: <pb/><t>’Jerobeam ska dö för svärd</t> <t>och Israel föras bort i fångenskap från sitt land.’ ”</t>


text:
<pb/>Amasja sa till Amos: ”Gå din väg, du siare, försvinn till Juda! Där kan du tjäna ditt levebröd med att profetera!


text:
<pb/>Amos svarade Amasja: ”Jag är inte en profet, en yrkesprofet, utan en herde som plockar mullbärsfikon.<f>[18]</f>


text:
Så hör nu vad HERREN säger: Du säger: <pb/><t>’Profetera inte mot Israel!</t> <t>Predika inte mot Isaks ätt!’</t>


text:
<pb/>HERREN säger därför: <pb/><t>’Din hustru ska bli prostituerad i staden,</t> <t>dina söner och döttrar falla för svärd</t> <t>och din mark mätas och delas upp.</t> <t>Du själv ska dö på oren mark,</t> <t>och Israel ska föras bort till exil från sitt land.’ ”</t>


text:
Han frågade: ”Vad ser du, Amos?” Jag svarade: ”En korg med mogen frukt.” Då sa Herren: Tiden är nu mogen för mitt folk Israel. Jag vill inte skona dem längre.


text:
<pb/>Den dagen, säger Herren, HERREN, ska sångerna i palatset förvandlas till klagan. Döda kroppar ska ligga utslängda överallt.  —  Tystnad!<f>[19]</f>


text:
<pb/>Ni säger: <pb/><t>”När är nymånadsfesten över,</t> <t>så att vi kan sälja säd,</t> <t>och sabbaten,</t> <t>så att vi kan öppna vetesmagasinet?”</t> <t>Då ska vi minska måtten,</t> <t>höja priserna</t> <t>och fuska med vikterna,</t>


text:
<t>köpa de fattiga för silver</t> <t>och de hjälpbehövande för ett par skor</t> <t>och sälja spillsäden som vete.</t>


text:
<pb/><t>Skulle inte jorden skälva för det här</t> <t>och alla som bor där sörja?</t> <t>Skulle inte hela jorden höja sig som Nilen<f>[20]</f>,</t> <t>röras upp och sjunka igen, som Egyptens flod?</t>


text:
<pb/>Den dagen, säger Herren, HERREN, <pb/><t>ska jag låta solen gå ner vid middagstid</t> <t>och lägga jorden i mörker mitt på dagen.</t>


text:
<t>Jag ska förvandla era fester till sorg</t> <t>och era sånger till klagan.</t> <t>Jag ska klä allas höfter i säcktyg</t> <t>och raka allas huvuden.</t> <t>Jag ska låta det bli som sorgetiden efter den ende sonen</t> <t>och låta det sluta som en bitter dag. <pb/></t>


text:
<t>Den tid kommer, säger Herren, HERREN,</t> <t>när jag sänder hungersnöd över landet,</t> <t>inte en hunger efter bröd, inte en törst efter vatten,</t> <t>utan efter att få höra HERRENS ord.</t>


text:
<t>De ska irra från hav till hav,</t> <t>driva omkring från norr till öster</t> <t>och söka efter HERRENS ord</t> <t>utan att finna det. <pb/></t>


text:
<t>de som svär vid Samariens skuld</t> <t>och säger: ’Så sant din gud lever, Dan!’</t> <t>och: ’Så sant Beer Shevas starkhet<f>[21]</f> lever!’</t> <t>De ska falla för att aldrig mer resa sig.”</t>


text:
<pb/>Jag såg HERREN stå bredvid altaret, och han sa: <pb/><t>”Slå till pelarhuvudena</t> <t>så att trösklarna skakar</t> <t>och allt rasar samman över dem som finns där.</t> <t>Dem som blir kvar ska jag döda med svärd.</t> <t>Ingen av dem ska kunna fly,</t> <t>ingen komma undan.</t>


text:
<t>Även om de så gräver sig ner ända till dödsriket</t> <t>ska jag få tag i dem och dra upp dem.</t> <t>Och om de stiger upp till himlen,</t> <t>ska jag störta ner dem igen.</t>


text:
<t>Om de gömmer sig på Karmels topp</t> <t>ska jag söka upp dem och ta dem till fånga,</t> <t>och om de gömmer sig för mig på havets botten</t> <t>ska jag befalla sjöormen att bita dem.</t>


text:
<t>Om de förs bort till fångenskap inför sina fiender</t> <t>ska jag befalla svärdet att döda dem. <pb/>Jag ska låta mina ögon vaka över dem,</t> <t>inte till deras lycka utan till olycka.” <pb/></t>


text:
<t>När Herren, härskarornas HERRE, rör vid jorden,</t> <t>smälter den,</t> <t>och alla som bor där sörjer.</t> <t>Hela jorden reser sig som Nilen</t> <t>och sänker sig igen, som Egyptens flod.</t>


text:
<t>Han bygger sin loftgång<f>[22]</f> i himlen,</t> <t>och sätter upp sitt valv på jorden.</t> <t>Han kallar på havets vatten</t> <t>och häller ut det på jordytan.</t> <t>HERREN är hans namn. <pb/></t>


text:
<t>”Är ni inte i mina ögon likvärdiga med nubierna, ni israeliter? säger HERREN.</t> <t>Förde jag inte ut Israel ur Egypten,</t> <t>filistéerna från Kaftor<f>[23]</f></t> <t>och araméerna från Kir? <pb/></t>


text:
<t>Herren, HERREN har ögonen</t> <t>på detta syndiga rike.</t> <t>Jag ska utplåna det från jordens yta.</t> <t>Men helt och hållet ska jag inte</t> <t>utplåna Jakobs ätt, säger HERREN.</t>


text:
<t>Jag har befallt att Israels folk ska skakas</t> <t>bland alla folk</t> <t>som man skakar vete i ett såll,</t> <t>utan att det minsta korn faller till marken.</t>


text:
<t>Men alla syndare bland mitt folk ska dö för svärd,</t> <t>dessa som säger:</t> <t>’Det onda kommer inte att röra oss,</t> <t>det drabbar inte oss.’</t>


text:
<t>Den dagen ska jag åter bygga upp</t> <t>Davids fallna hydda,<f>[24]</f></t> <t>mura igen dess sprickor,</t> <t>resa upp det som ligger i ruiner</t> <t>och bygga upp den som i gångna tider,</t>


text:
<t>så att de kan inta det som är kvar av Edom</t> <t>och alla de folk över vilka mitt namn har utropats.<f>[25]</f></t> <t>Så säger HERREN som gjorde allt detta.</t>


text:
<pb/>Den tid kommer, säger HERREN, <pb/><t>då plöjaren följer tätt efter den som skördar</t> <t>och vintramparen efter den som sår,</t> <t>då bergen dryper av druvsaft</t> <t>och alla höjder flödar över.</t>


text:
<t>Jag ska låta mitt folk Israel</t> <t>återvända från exilen. <pb/>De ska bygga upp städerna som legat i ruiner</t> <t>och bo i dem igen,</t> <t>och de ska plantera vingårdar</t> <t>och få dricka vin från dem,</t> <t>anlägga trädgårdar</t> <t>och njuta av deras frukt.</t>


text:
<t>Jag ska plantera dem i deras eget land,</t> <t>och de ska aldrig mer ryckas upp</t> <t>ur det land som jag har gett dem,</t> <t>säger HERREN, din Gud.”</t>


text:
<pb/>Obadjas syn. <pb/>Så säger Herren, HERREN, om Edom; <pb/><t>vi har hört ett budskap från HERREN.</t> <t>En budbärare har sänts till folken:</t> <t>”Kom, låt oss stå upp</t> <t>och strida mot det!” <pb/></t>


text:
<t>Du har lurats av ditt övermod,</t> <t>du som bor bland bergsklyftorna,</t> <t>håller till högt däruppe</t> <t>och säger för dig själv:</t> <t>”Vem kan störta mig ner till jorden?”</t>


text:
<t>Även om du bygger ditt näste högt som örnen</t> <t>och gör dig ett rede bland stjärnorna,</t> <t>ska jag störta ner dig därifrån, säger HERREN.</t>


text:
<t>Om tjuvar kommer till dig</t> <t>eller rövare om natten</t> <t>—  ack, då förgås du ju!  —</t> <t>stjäl de väl bara tills de fått nog?</t> <t>Om druvplockarna kommer till dig,</t> <t>lämnar de väl en efterskörd?</t>


text:
<t>Alla dina allierade fördriver dig till gränsen.</t> <t>Dina fredliga vänner bedrar dig</t> <t>och tar makten över dig.</t> <t>De som äter ditt bröd</t> <t>gillrar snaror för dig,</t> <t>och inget förstånd infinner sig där. <pb/></t>


text:
<t>”På den dagen, säger HERREN,</t> <t>ska jag förgöra de visa i Edom,</t> <t>allt förstånd på Esaus berg.</t>


text:
<t>Den dagen du stod på avstånd,</t> <t>den dagen främlingar drog bort med hans rikedomar</t> <t>och utlänningar tågade in genom hans portar</t> <t>och kastade lott om Jerusalem,</t> <t>då var du också som en av dem.</t>


text:
<t>Se inte ner på din broder</t> <t>på hans olycksdag.</t> <t>Gläd dig inte över Judas folk</t> <t>på deras undergångsdag,</t> <t>och gapa inte så stort</t> <t>på deras nöds dag.</t>


text:
<t>Tåga inte in genom mitt folks port</t> <t>på deras förödelses dag.</t> <t>Se inte ner, även du, på hans olycka</t> <t>på hans tragiska dag,</t> <t>och lägg inte beslag på hans rikedomar</t> <t>på denna hans tragiska dag.</t>


text:
<t>Stå inte vid vägskälet</t> <t>för att hugga ner dem som flyr därifrån.</t> <t>Utlämna inte hans överlevande</t> <t>på denna nödens dag.</t>


text:
<t>HERRENS dag är nära</t> <t>för alla folk.</t> <t>Så som du har gjort,</t> <t>så ska man göra mot dig.</t> <t>Dina gärningar kommer</t> <t>att slå tillbaka mot dig.</t>


text:
<t>Så som ni har druckit på mitt heliga berg,</t> <t>så ska folken ständigt få dricka.</t> <t>De ska dricka och dricka</t> <t>och bli som om de aldrig funnits.</t>


text:
<t>Men på Sions berg ska det finnas räddning,</t> <t>det ska vara heligt</t> <t>och där ska Jakobs ätt få äga sina arvedelar.</t>


text:
<t>Jakobs ätt ska bli en eld</t> <t>och Josefs ätt en låga,</t> <t>men Esaus ätt ska bli halm</t> <t>som de ska antända och förtära.</t> <t>Ingen av Esaus ätt kommer att överleva,</t> <t>för HERREN har talat.” <pb/></t>


text:
<t>De från Negev ska ockupera Esaus berg.</t> <t>De som bor i Låglandet ska ockupera filistéernas land.</t> <t>De ska inta Efraims och Samariens områden,</t> <t>och Benjamin ska inta Gilead.</t>


text:
<t>De som blivit bortförda från Israels här<f>[1]</f> och är i Kanaan,</t> <t>ända till Sarefat,</t> <t>och de bortförda från Jerusalem,</t> <t>de i Sefarad, ska inta städerna i Negev.</t>


text:
<t>Befriare<f>[2]</f> ska dra upp på Sions berg</t> <t>och regera över Esaus berg.</t> <t>Och kungariket ska vara HERRENS.</t>


text:
”Ge dig iväg, gå till den stora staden Nineve och predika mot den, för deras ondska når ända upp till mig.”


text:
Men Jona gav sig iväg för att fly till Tarshish, bort från HERREN. Han gick ner till Jafo, fann ett fartyg som skulle till Tarshish, betalade för sig och gick ombord för att färdas med dem till Tarshish, bort från HERREN.<f>[1]</f>


text:
<pb/>HERREN sände en stark vind över havet, och det blev en så våldsam storm att fartyget var nära att krossas.


text:
Sjömännen blev rädda och ropade var och en till sin gud. För att lätta skeppet kastade de lasten överbord. <pb/>Men Jona hade gått ner under däck och sov djupt.


text:
Kaptenen gick då ner till honom och sa: ”Hur kan du sova? Upp med dig och be till din Gud du också! Kanske tänker han på oss så att vi inte går under!”


text:
<pb/>Besättningen sa till varandra: ”Kom, vi kastar lott för att finna ut vem som är skyldig till detta onda.” När de kastade lott föll lotten på Jona.


text:
Då sa de till honom: ”Tala om för oss: Vem är ansvarig för detta onda som har drabbat oss? Vad håller du på med? Varifrån kommer du? Från vilket land? Från vilket folk?”


text:
Männen greps av stor fruktan och frågade honom: ”Vad har du gjort?” De visste att han var på flykt undan HERREN, för det hade han berättat för dem.


text:
Han svarade dem: ”Kasta mig i havet, så kommer det att bli lugnt igen för er. Jag vet att det är mitt fel att denna stora storm kommit över er.”


text:
Sjömännen gjorde ett sista försök att ro mot land, men de orkade inte. Havet stormade bara allt våldsammare.


text:
Då ropade de till HERREN: ”HERRE, låt oss inte förgås för att vi tar den här mannens liv. Gör oss inte ansvariga för en oskyldig mans död, för du, HERRE, har handlat som du har velat!”


text:
<pb/>Men nu hade HERREN förberett det så, att en stor fisk svalde Jona. Han blev kvar i fiskens buk tre dagar och tre nätter.


text:
<pb/><t>”I min nöd ropade jag till HERREN,</t> <t>och han svarade mig.</t> <t>Från dödsrikets djup ropade jag på hjälp,</t> <t>och du hörde mitt rop.</t>


text:
<t>Du kastade mig i djupet,</t> <t>mitt i havet.</t> <t>Strömmarna omgav mig,</t> <t>alla dina bränningar och vågor</t> <t>svepte över mig.</t>


text:
<t>Då tänkte jag: ’Jag har fördrivits från dig.</t> <t>Får jag någonsin mer se ditt heliga tempel?’</t>


text:
<t>Vattnen omslöt mig ända upp till min strupe,</t> <t>djupet omgav mig,</t> <t>och sjögräs snodde sig runt mitt huvud. <pb/></t>


text:
<t>Jag sjönk ända till foten av bergen.</t> <t>Jordens bommar reglades</t> <t>bakom mig för evigt.</t> <t>Men du förde mig upp ur graven</t> <t>och gav mig liv, HERRE, min Gud. <pb/></t>


text:
<t>När mitt liv tynade bort</t> <t>tänkte jag på HERREN,</t> <t>och min bön gick till dig</t> <t>i ditt heliga tempel. <pb/></t>


text:
<t>Men med lovsång vill jag offra till dig</t> <t>och hålla mina löften.</t> <t>Räddningen kommer från HERREN.”</t>


text:
Jona gav sig i väg och gick till Nineve så som HERREN hade sagt. <pb/>Nineve var en väldig stad inför Gud. Det tog tre dagar att gå genom den.


text:
Jona gick till staden, gick genom den under en dag och predikade: ”Om fyrtio dagar ska Nineve förstöras!”


text:
Nineves befolkning trodde Gud och utlyste en fasta. Alla, från den störste till den minste, klädde sig i säcktyg.


text:
<pb/>När nyheterna nådde fram till kungen i Nineve steg denne ner från sin tron, tog av sig sin mantel, klädde sig i säcktyg och satte sig på bara marken.


text:
Sedan gick det ut ett påbud i Nineve på kungens och hans stormäns befallning: <pb/>”Låt ingen, vare sig människa eller djur, nötboskap eller småboskap, smaka något, låt dem varken gå i bet eller dricka vatten.


text:
Både människor och djur ska kläs i säcktyg, och var och en ska ropa högt till Gud och vända om från sina onda levnadssätt och sina våldshandlingar.


text:
Vem vet? Kanske vill Gud då ångra sig, visa barmhärtighet och hålla tillbaka sin glödande vrede, så att vi inte går under.”


text:
<pb/>När Gud såg vad de gjorde, hur de vände om från sina onda levnadssätt, visade han barmhärtighet. Gud ångrade det onda han hade hotat dem med och fullföljde det inte.


text:
Han bad till HERREN: ”HERRE, detta är väl precis vad jag sa medan jag ännu var hemma i mitt eget land! Det var därför som jag försökte komma undan och ge mig i väg till Tarshish. Jag visste ju att du var en nådig och barmhärtig Gud, sen till vrede och nåderik, och att du skulle ångra det onda.


text:
<pb/>Jona gick ut ur staden och slog sig ner öster om den. Där gjorde han en hydda åt sig och satt i dess skugga och väntade på att få se vad som skulle hända med staden.


text:
<pb/>HERREN Gud lät då en ricinbuske<f>[2]</f> växa upp över Jona, för att ge hans huvud skugga och befria honom från hans missmod. Jona blev mycket glad över busken.


text:
När solen gick upp lät Gud en brännande östanvind blåsa. Solen brände Jonas huvud, han blev utmattad och önskade sig döden: ”Döden är bättre för mig än livet”, sa han.


text:
Då sa Gud till Jona: ”Är din vrede för ricinbuskens skull befogad?” ”Ja, det är den, jag är så arg att jag kan dö”, svarade Jona.


text:
<pb/>Då sa HERREN: ”Du gör dig bekymmer för en buske som du inte har behövt arbeta för eller fått att växa. Den kom till på en natt och förgicks på en natt.


text:
Skulle jag då inte bekymra mig för Nineve, den stora staden, där det finns över 120 000 invånare, som inte kan skilja mellan höger och vänster, och dessutom så många djur?”


text:
<pb/>Detta är HERRENS ord som kom till Mika från Moreshet under de judiska kungarna Jotams, Achas och Hiskias regeringar, vad han fick se angående Samaria och Jerusalem.


text:
<pb/><t>Hör, alla folk,</t> <t>lyssna, du jord</t> <t>och allt som finns där!</t> <t>Herren, HERREN, vittnar mot er,</t> <t>Herren från sitt heliga tempel.</t>


text:
<t>Se! HERREN kommer!</t> <t>Han stiger ner från sin boning</t> <t>och träder fram över jordens höjder.</t>


text:
<t>Bergen smälter under honom</t> <t>och dalarna spricker upp,</t> <t>som vax för elden</t> <t>och som vatten störtar utför branten.</t>


text:
<t>Allt detta är för Jakobs överträdelse</t> <t>och israeliternas synd.</t> <t>Vad är Jakobs överträdelse?</t> <t>Är det inte Samaria?</t> <t>Vad är Judas offerplatser<f>[1]</f>?</t> <t>Är de inte Jerusalem? <pb/></t>


text:
<t>”Därför ska jag göra Samaria</t> <t>till en stenhög på en åker,</t> <t>till en plats där vingårdar kan planteras.</t> <t>Jag ska vräka ner hennes stenar i dalen</t> <t>och blotta hennes grundvalar.</t>


text:
<t>Alla hennes gudabilder</t> <t>ska slås i stycken,</t> <t>allt som hon tjänat som prostituerad</t> <t>ska eldas upp,</t> <t>och alla hennes avgudar</t> <t>ska jag förgöra.</t> <t>Med lönen för prostitution har hon skaffat dem,</t> <t>och lön för prostitution ska de åter bli.”</t>


text:
<t>Över detta gråter och klagar jag.</t> <t>Jag går barfota och naken,</t> <t>ylar som en schakal,</t> <t>klagar som en berguv.</t>


text:
<t>Hennes sår kan inte läkas.</t> <t>Det har kommit till Juda</t> <t>och nått till mitt folks port,</t> <t>till Jerusalem.</t>


text:
<t>Tala inte om det i Gat,</t> <t>gråt inte!</t> <t>Vältra er i stoftet</t> <t>i Bet Leafra!<f>[2]</f></t>


text:
<t>Dra bort, Shafirs invånare,</t> <t>i nakenhet och skam.</t> <t>De som bor i Saanan</t> <t>kan inte komma undan.</t> <t>I Bet Haesel sörjer man,</t> <t>dess beskydd har tagits ifrån er.</t>


text:
<t>Marots invånare vrider sig av smärta</t> <t>och hoppas på något bättre,</t> <t>för det onda som kommer från HERREN</t> <t>har nått Jerusalems portar.</t>


text:
<t>Spänn för stridsvagnar,</t> <t>befolkningen i Lakish.</t> <t>Det var början till dotter Sions synd</t> <t>att man hos dig fann Israels överträdelser.</t>


text:
<t>Därför ska ni ge avskedsgåvor åt Moreshet Gat.</t> <t>Husen i Aksiv har lurat kungarna i Israel.</t>


text:
<t>Jag ska åter låta erövrare komma mot er,</t> <t>Mareshas invånare.</t> <t>Israels härlighet ska komma</t> <t>till Adullam.</t>


text:
<t>Raka ditt huvud och skär av ditt hår</t> <t>för dina barns skull som var din glädje.</t> <t>Gör dig skallig som gamen,</t> <t>för de har förts bort från dig.</t>


text:
<pb/><t>Ve dem som tänker ut orätt</t> <t>och gör upp onda planer när de ligger i sin bädd!</t> <t>När morgonen gryr</t> <t>genomför de det,</t> <t>för det står i deras makt att göra det.</t>


text:
<t>De får begär till åkermark</t> <t>och tar för sig,</t> <t>till hus, och lägger beslag på dem.</t> <t>De tar över både ägaren och hans hus,</t> <t>mannen och hans egendom.</t>


text:
<pb/>Så säger därför HERREN: <pb/><t>”Jag tänker ut ont mot detta släkte.</t> <t>Ni ska inte kunna rädda er ur det<f>[3]</f></t> <t>och inte mer gå där så stolta,</t> <t>för det är en ond tid.</t>


text:
<t>Den dagen ska man stämma upp en nidvisa över er</t> <t>och sjunga en klagosång:</t> <t>’Det är slut med oss, vi är ruinerade.</t> <t>Mitt folks arvedel skiftas ut</t> <t>och tas ifrån mig!</t> <t>Våra åkermarker delas ut till avfällingar.’ ” <pb/></t>


text:
<t>Därför ska du inte i HERRENS församling ha någon</t> <t>som drar upp gränserna för någon jordlott.</t>


text:
<t>”Förkunna inte”, förkunnar de.</t> <t>”Om sådant får man inte förkunna.</t> <t>Vi ska inte drabbas av någon vanära.”</t>


text:
<t>Skulle man säga, o Jakobs ätt:</t> <t>”Är HERRENS Ande otålig?</t> <t>Är det här hans gärningar?” <pb/>”Är inte mina<f>[4]</f> ord för den människas bästa</t> <t>som lever rättrådigt?</t>


text:
<t>På sistone har mitt folk</t> <t>rest sig upp som en fiende.</t> <t>Ni sliter manteln av dem</t> <t>som tryggt går förbi,</t> <t>likt män som återvänder från kriget.</t>


text:
<t>Ni driver bort mitt folks kvinnor</t> <t>från deras hem som varit deras glädje,</t> <t>och från deras barn berövar ni</t> <t>min prakt för evigt.</t>


text:
<t>Res er, ge er iväg härifrån!</t> <t>Det här är ingen viloplats,</t> <t>för den är orenad,</t> <t>oåterkalleligt fördärvad.</t>


text:
<t>Om någon skulle komma</t> <t>med lögnaktigt prat i vädret och säga:</t> <t>’Vin och öl förkunnar jag för dig!’</t> <t>skulle han vara en profet för detta folk!</t>


text:
<t>Jag ska samla dig, hela Jakob,</t> <t>föra samman det som återstår av Israel.</t> <t>Jag ska föra dem tillsammans igen,</t> <t>som får i sin fålla,</t> <t>som en hjord på bete,</t> <t>en sorlande skara människor.</t>


text:
<t>Han som banar väg</t> <t>går före dem,</t> <t>de bryter sig igenom</t> <t>och drar ut genom porten.</t> <t>Deras kung går före dem,</t> <t>HERREN går i spetsen för dem.”</t>


text:
<pb/>Jag sa: <pb/><t>”Lyssna, ni Jakobs ledare,</t> <t>ni styresmän för Israels folk!</t> <t>Ni borde väl veta vad som är rätt,</t>


text:
<t>men ni hatar det goda och älskar det onda.</t> <t>Ni sliter skinnet av dem</t> <t>och köttet av deras ben,</t>


text:
<t>äter mitt folks kött,</t> <t>sliter av deras skinn,</t> <t>krossar deras ben, styckar dem</t> <t>och lägger dem som kött<f>[5]</f> i grytan,</t> <t>som en kötträtt i pannan.” <pb/></t>


text:
<t>Sedan ropar de till HERREN,</t> <t>men han svarar dem inte.</t> <t>Han ska dölja sitt ansikte för dem</t> <t>för det onda de har gjort.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN om profeterna <pb/><t>som leder mitt folk vilse:</t> <t>”När man matar dem</t> <t>ropar de: ’Frid!’</t> <t>Men mot den som inte</t> <t>stoppar något i deras mun</t> <t>förklarar de krig.</t>


text:
<t>En natt utan syner ska därför komma över er,</t> <t>och ett mörker utan spådomar.</t> <t>Solen ska gå ner för profeterna</t> <t>och dagen bli mörk för dem.</t>


text:
<t>Siarna ska stå där med skam</t> <t>och spåmännen blygas.</t> <t>Alla ska de dölja sitt ansikte,</t> <t>när Gud inte ger något svar.”</t>


text:
<t>Men jag är fylld med kraft,</t> <t>med HERRENS Ande,</t> <t>rätt och styrka,</t> <t>jag kan förkunna för Jakob hans överträdelse</t> <t>och för Israel dess synd. <pb/></t>


text:
<t>Lyssna på detta, ni ledare för Jakobs släkt,</t> <t>ni styresmän för Israels folk,</t> <t>ni som avskyr rättvisa,</t> <t>och förvränger det rätta,</t>


text:
<t>Stadens ledare dömer för mutor,</t> <t>dess präster tar betalt för sin vägledning,</t> <t>och dess profeter spår för pengar.</t> <t>Ändå stöder de sig på HERREN och säger:</t> <t>”Är inte HERREN mitt ibland oss?</t> <t>Inget ont kan komma över oss.”</t>


text:
<t>Det är på grund av er</t> <t>som Sion ska plöjas upp som en åker,</t> <t>Jerusalem förvandlas till en stenhög</t> <t>och tempelberget till en skogbevuxen höjd.</t>


text:
<pb/>I de yttersta dagarna <pb/><t>ska berget med HERRENS hus stå fast grundat,</t> <t>högst av bergen,</t> <t>överst bland kullarna.</t> <t>Folken ska strömma dit,</t>


text:
<t>Han ska döma mellan många folk</t> <t>och skipa rätt bland mäktiga nationer långt borta.</t> <t>De ska smida sina svärd till plogbillar</t> <t>och sina spjut till vingårdsknivar.</t> <t>En nation ska inte mer lyfta svärd mot en annan</t> <t>och inte mer träna sig för krig.</t>


text:
<t>Var och en ska sitta</t> <t>under sin vinstock och sitt fikonträd,</t> <t>utan att någon skrämmer dem mer.</t> <t>Härskarornas HERRE har talat.</t>


text:
<t>De andra folken vandrar</t> <t>i sina gudars namn,</t> <t>men vi vandrar i HERRENS,</t> <t>vår Guds, namn i all evighet.</t>


text:
<pb/>”Den dagen, säger HERREN, <pb/><t>ska jag samla de haltande,</t> <t>föra samman de skingrade</t> <t>och dem som jag har plågat.</t>


text:
<t>Jag ska göra de haltande till en kvarleva,</t> <t>de fördrivna till en mäktig nation,</t> <t>och HERREN ska vara deras kung</t> <t>på Sions berg</t> <t>nu och för evigt.</t>


text:
<t>Du, herdetorn, dotter Sions kulle,</t> <t>till dig ska makten komma tillbaka</t> <t>och dotter Jerusalems forna herravälde återvända.” <pb/></t>


text:
<t>Men varför ropar du nu så högt?</t> <t>Finns det ingen kung hos dig?</t> <t>Har din rådgivare försvunnit?</t> <t>Smärtan har ju drabbat dig</t> <t>som när en kvinna föder barn.</t>


text:
<t>Vrid dig i födslovånda,</t> <t>dotter Sion, likt en barnaföderska,</t> <t>för nu måste du lämna staden</t> <t>och bo ute på fältet!</t> <t>Du måste komma till Babylon.</t> <t>Men där ska du bli räddad,</t> <t>där ska HERREN befria dig</t> <t>ur dina fienders grepp. <pb/></t>


text:
<t>Många folk har samlat sig mot dig</t> <t>och säger:</t> <t>”Låt Sion bli orenat,</t> <t>det vill vi beskåda!”</t>


text:
<t>Men de känner inte HERRENS tankar</t> <t>och förstår inte hans planer,</t> <t>att han har samlat dem</t> <t>som kärvar på en tröskplats.</t>


text:
<t>”Res dig upp och tröska, dotter Sion!</t> <t>Jag ska ge dig horn av järn</t> <t>och klövar av koppar,</t> <t>så att du kan krossa många folk.”</t> <t>Deras orätta byte</t> <t>ska du viga åt HERREN,</t> <t>deras rikedomar åt hela jordens Herre.</t>


text:
<pb/><t>Rista sorgmärken på dig, du belägrade stad!<f>[6]</f></t> <t>En belägringsvall är rest mot oss,</t> <t>och med käpp slår de</t> <t>Israels domare på kinden. <pb/></t>


text:
<t>”Men du Betlehem i Efrata,</t> <t>så oansenlig bland Judas släkter,</t> <t>från dig ska det ges åt mig</t> <t>en som ska härska över Israel,</t> <t>en som har sitt ursprung i det förflutna,</t> <t>i eviga tider.” <pb/></t>


text:
<t>Därför ska de bli övergivna,</t> <t>fram till den tid</t> <t>då hon som ska föda har fött.</t> <t>Då ska de som finns kvar av hans bröder</t> <t>återvända till israeliterna. <pb/></t>


text:
<t>Han ska träda fram</t> <t>och vara herde i HERRENS kraft,</t> <t>i HERRENS, sin Guds namns majestät.</t> <t>De ska leva i lugn och ro,</t> <t>för han ska vara stor över hela jorden. <pb/></t>


text:
<t>Han ska vara vår frid.</t> <t>Och när assyrierna invaderar vårt land</t> <t>och tränger in i våra palats</t> <t>ställer vi mot dem sju herdar</t> <t>och åtta ledande män.</t>


text:
<t>De ska härska över Assyrien med svärd</t> <t>och över Nimrod med dragna vapen.</t> <t>Han ska befria oss från assyrierna,</t> <t>när de anfaller vårt land</t> <t>och tågar in på vårt territorium. <pb/></t>


text:
<t>De som är kvar av Jakob</t> <t>ska vara mitt ibland många folk</t> <t>som dagg från HERREN,</t> <t>som regnskurar på gräset,</t> <t>som inte väntar på en människa</t> <t>eller dröjer för mänsklighetens skull.</t>


text:
<t>De som är kvar av Jakob</t> <t>ska vara mitt ibland många folk</t> <t>som ett lejon bland djuren i skogen,</t> <t>som ett ungt lejon bland fårhjordar,</t> <t>som, där det går fram, trampar ner och river,</t> <t>och vars byte ingen kan rädda.</t>


text:
<pb/>”Den dagen, säger HERREN, <pb/><t>utplånar jag dina hästar som finns hos dig</t> <t>och förstör dina stridsvagnar.</t>


text:
<t>Jag gör slut på all trolldom hos dig,</t> <t>det ska inte längre finnas några teckentydare hos dig.</t>


text:
<t>Jag river ner dina utskurna gudabilder</t> <t>och stoder som finns hos dig.</t> <t>Du ska inte mer tillbe någonting</t> <t>som du med dina händer har gjort.</t>


text:
<pb/>Hör vad HERREN säger: <pb/><t>”Stå upp, gå till rätta inför bergen!</t> <t>Låt höjderna höra din röst! <pb/></t>


text:
<t>Hör, ni berg, på HERRENS anklagelser!</t> <t>Lyssna, ni jordens fasta grundvalar!</t> <t>HERREN anklagar sitt folk,</t> <t>han går till rätta med Israel. <pb/></t>


text:
<t>Mitt folk, vad är det jag har gjort mot dig?</t> <t>Vad har jag tyngt ner dig med? Svara mig!</t>


text:
<t>Det var jag som förde dig ut ur Egypten</t> <t>och befriade dig från slaveriet.</t> <t>Jag sände Mose, Aron och Mirjam</t> <t>framför dig.</t>


text:
<t>Kom ihåg, mitt folk,</t> <t>vad Balak, kungen i Moab, hade tänkt ut</t> <t>och vad det var för svar han fick</t> <t>av Bileam, Beors son.</t> <t>Tänk på vandringen från Shittim till Gilgal,</t> <t>och lär dig förstå HERRENS rättfärdiga handlande.” <pb/></t>


text:
<t>Vad ska jag kunna komma med inför HERREN,</t> <t>när jag ska böja mig ner inför Gud i höjden?</t> <t>Ska jag komma fram inför honom</t> <t>med brännoffer och årsgamla kalvar?</t>


text:
<t>Skulle HERREN finna behag i tusentals baggar</t> <t>och tiotusentals floder av olja?</t> <t>Skulle jag offra min förstfödde för min överträdelse,</t> <t>frukten av min kropp för en synd i mitt liv?</t>


text:
<t>Han har låtit dig veta, o människa,</t> <t>vad det goda är för något.</t> <t>Ingenting annat begär HERREN av dig än</t> <t>att du gör det som är rätt,</t> <t>älskar barmhärtighet</t> <t>och lever ett liv i ödmjukhet inför din Gud.</t>


text:
<t>HERREN ropar till staden;</t> <t>vis är den som fruktar hans namn!</t> <t>”Lyssna, du stam, och stadens församling!<f>[7]</f></t>


text:
<t>Finns det ännu i den gudlöses hus skatter</t> <t>som mätts upp med för små mått,</t> <t>sådana mått som jag har förbannat?<f>[8]</f></t>


text:
<t>Stadens rika män är våldsbenägna,</t> <t>dess invånare är lögnare</t> <t>och talar med bedräglig tunga.</t>


text:
<t>Därför har jag nu tagit itu med dig <f>[9]</f></t> <t>för att straffa dig</t> <t>och lägga dig i ruiner</t> <t>för dina synders skull.</t>


text:
<t>Du ska äta utan att bli mätt</t> <t>och ständigt gå hungrig.</t> <t>Du försöker spara</t> <t>men kan ändå inte rädda något,<f>[10]</f></t> <t>och det du räddar</t> <t>överlämnar jag åt svärdet.</t>


text:
<t>Du ska så</t> <t>men inte skörda.</t> <t>Du ska pressa oliver</t> <t>men inte få smörja dig med oljan.</t> <t>Du ska trampa druvor</t> <t>men inte få dricka vinet.</t>


text:
<t>Man följer Omris stadgar</t> <t>och gör som Achavs släkt.</t> <t>Ni har följt deras råd.</t> <t>Därför ska jag låta dig ödeläggas</t> <t>och stadens invånare bli till åtlöje.</t> <t>Ni får bära mitt folks<f>[11]</f> förakt.”</t>


text:
<pb/><t>Ve mig!</t> <t>Jag är som fruktplockare</t> <t>och druvskördare efter skördetiden:</t> <t>Inte en druvklase finns att äta</t> <t>och inte ett enda efterlängtat fikon.</t>


text:
<t>De fromma har försvunnit från landet,</t> <t>och ingen ärlig människa finns kvar.</t> <t>Alla ligger de på lur för att mörda</t> <t>och fånga någon annan i sina nät.</t>


text:
<t>Med båda händerna</t> <t>är de beredda att begå onda gärningar,</t> <t>fursten vill ha gåvor</t> <t>och domaren tar mutor,</t> <t>den mäktige dikterar vad han önskar.</t> <t>På det viset blir allting förvridet.<f>[12]</f></t>


text:
<t>Den bäste bland dem är som ett törnsnår,</t> <t>och den ärligaste bland dem som en taggig häck.</t> <t>Den dag som dina väktare förutsagt är inne,</t> <t>dagen då Gud ska besöka dig,</t> <t>och förvirring drabbar folket.</t>


text:
<t>Lita inte på din nästa,</t> <t>förtrösta inte på en vän,</t> <t>var försiktig med vad du säger</t> <t>till kvinnan i din famn!</t>


text:
<t>Sonen föraktar sin far,</t> <t>dottern sätter sig upp mot sin mor</t> <t>och sonhustrun mot sin svärmor,</t> <t>och en man ska finna fiender i sitt eget hus. <pb/></t>


text:
<t>Men jag vill se upp till HERREN</t> <t>och vänta på min frälsnings Gud.</t> <t>Min Gud ska höra mig.</t>


text:
<t>Gläds inte över mig, min fiende,</t> <t>för även om jag har fallit</t> <t>ska jag resa mig igen.</t> <t>När jag sitter i mörkret</t> <t>ska HERREN vara mitt ljus.</t>


text:
<t>Jag har syndat mot HERREN</t> <t>och måste uthärda hans vrede</t> <t>till dess han tar sig an min sak</t> <t>och skaffar mig rätt.</t> <t>Han ska föra mig ut i ljuset,</t> <t>och jag ska få se hans rättfärdighet.</t>


text:
<t>Då ska min fiende få se det</t> <t>och höljas i skam,</t> <t>hon<f>[13]</f> som sa till mig:</t> <t>”Var är nu HERREN, din Gud?”</t> <t>Jag ska med egna ögon få se</t> <t>när hon trampas ner som smuts på gatan. <pb/></t>


text:
<t>Den dagen ska komma</t> <t>då dina murar byggs upp,</t> <t>och den dagen ska dina gränser vidgas.</t>


text:
<t>Den dagen ska man komma till dig</t> <t>från Assyrien och Egyptens städer,</t> <t>från Egypten till Eufrat,</t> <t>från hav till hav och från berg till berg.</t>


text:
<t>Valla ditt folk med din stav,</t> <t>din hjord, din arvedel,</t> <t>som bor ensam i skogen,</t> <t>mitt i ett bördigt land.</t> <t>Låt dem få beta i Bashan och Gilead,</t> <t>som en gång för länge sedan. <pb/></t>


text:
<t>Folken ska se det</t> <t>och komma på skam i all sin makt.</t> <t>De ska lägga handen på munnen,</t> <t>och deras öron ska bli döva.</t>


text:
<t>De ska slicka stoft som ormar,</t> <t>som markens kräldjur.</t> <t>Darrande ska de komma ut ur sina fästen,</t> <t>skräckslagna inför HERREN, vår Gud,</t> <t>och frukta för dig.</t>


text:
<t>Vem är en sådan Gud som du,</t> <t>som utplånar skuld och förlåter synd</t> <t>hos dem som finns kvar av hans arvedel?</t> <t>Hans vrede består inte för evigt,</t> <t>för vad han vill är nåd.</t>


text:
<t>Än en gång ska han</t> <t>förbarma sig över oss,</t> <t>trampa på våra synder</t> <t>och kasta våra missgärningar i havets djup.</t>


text:
<t>Du ska visa Jakob trohet</t> <t>och Abraham nåd,</t> <t>som du med ed lovade våra förfäder</t> <t>för så länge sedan.</t>


text:
<pb/><t>HERREN är en svartsjuk, hämnande Gud,</t> <t>HERREN hämnas och är full av vrede.</t> <t>HERREN tar hämnd på sina motståndare</t> <t>och behåller sin vrede mot sina fiender.</t>


text:
<t>HERREN är sen till vrede</t> <t>men stor i kraft,</t> <t>han låter ingen gå ostraffad.</t> <t>HERRENS väg går fram i storm och oväder,</t> <t>och molnen är dammet efter hans fötter.</t>


text:
<t>Han tillrättavisar havet,</t> <t>han låter det torka ut</t> <t>och floderna sina.</t> <t>Bashan och Karmel vissnar,</t> <t>och Libanons blomning tynar bort.</t>


text:
<t>Bergen skakar inför honom,</t> <t>och höjderna smälter ner.</t> <t>Jorden bävar inför honom,</t> <t>världen och alla som bor där.</t>


text:
<t>Vem kan bestå inför hans förbittring?</t> <t>Vem uthärdar hans brinnande vrede?</t> <t>Hans vrede brinner som en eld,</t> <t>och klipporna rämnar inför honom. <pb/></t>


text:
<t>HERREN är god,</t> <t>en fästning på nödens dag.</t> <t>Han tar sig an dem</t> <t>som tar sin tillflykt till honom.</t>


text:
<t>Men med en väldig flod</t> <t>utplånar han Nineves plats.</t> <t>Han förföljer sina fiender</t> <t>ända in i mörkret. <pb/></t>


text:
<t>Vad ni än har för tankar mot HERREN,</t> <t>så ska han göra slut på dem.</t> <t>Nöden ska inte komma två gånger.</t>


text:
<t>Som hopslingrade törnen</t> <t>och druckna av vin</t> <t>ska de brinna upp</t> <t>som torr halm.<f>[1]</f></t>


text:
<t>Från dig har det gått ut en man</t> <t>med onda tankar mot HERREN,</t> <t>en ondskans rådgivare.</t>


text:
<pb/>Så säger HERREN: <pb/><t>”Hur starka och många de än är</t> <t>så ska de slås ner och förgås.</t> <t>Jag har plågat dig, <i>Juda</i>,</t> <t>men ska inte plåga dig mer.</t>


text:
<t>HERREN har gett en befallning om dig<f>[2]</f>:</t> <t>”Det ska inte finnas någon efterkommande</t> <t>som för ditt namn vidare.</t> <t>Ur ditt gudatempel ska jag förstöra</t> <t>alla gudabilder, såväl skurna som gjutna,</t> <t>och jag ska göra i ordning en grav åt dig,</t> <t>för du är värdelös.” <pb/></t>


text:
<t>Se, över bergen stiger budbäraren fram</t> <t>med goda nyheter</t> <t>och förkunnar fred.</t> <t>Fira dina högtider, Juda,</t> <t>infria dina löften,</t> <t>för den onde ska inte mer invadera dig;</t> <t>han är fullständigt utplånad.</t>


text:
<pb/><t>Den som ska anfalla tågar mot dig.</t> <t>Bemanna dina fästningar,</t> <t>bevaka vägen,</t> <t>rusta dig,</t> <t>samla all din kraft! <pb/></t>


text:
<t>HERREN ska återställa</t> <t>Jakobs storhet</t> <t>liksom Israels storhet.</t> <t>Våldsmän har härjat bland dem</t> <t>och ödelagt deras vingårdar. <pb/></t>


text:
<t>Hans soldaters sköldar lyser röda,</t> <t>krigarna har klätt sig i purpur.</t> <t>Vagnarnas stål glänser som eld,</t> <t>man svingar sina spjut av cypress.<f>[3]</f></t>


text:
<t>Vagnarna stormar fram utmed gatorna,</t> <t>i vild jakt över torgen,</t> <t>de ser ut som lysande facklor</t> <t>och far iväg som blixtar. <pb/></t>


text:
<t>Han befaller sina hjältar.</t> <t>De stapplar fram på sin väg,</t> <t>störtar mot muren,</t> <t>och skyddstaket sätts upp.<f>[4]</f></t>


text:
<t>Det är bestämt</t> <t>att hon ska kläs av och föras bort.</t> <t>Hennes slavinnor klagar som duvor</t> <t>och slår sig för bröstet.<f>[5]</f></t>


text:
<t>Nineve är som en damm</t> <t>vars vatten strömmar ut.</t> <t>”Stanna, stanna!”</t> <t>Men ingen vänder tillbaka.</t>


text:
<t>Plundra silver, plundra guld!</t> <t>Det finns ändlöst</t> <t>med skatter,</t> <t>ett överflöd av dyrbarheter!</t>


text:
<t>Tömd, plundrad, förödd!</t> <t>Hjärtat orkar inte med, knäna darrar,</t> <t>kroppen skälver, och alla ansikten vitnar. <pb/></t>


text:
<t>Var finns nu lejonkulan,</t> <t>där de unga lejonen matades,</t> <t>där både lejonet, lejoninnan och ungarna gick</t> <t>utan att behöva frukta för någonting?</t>


text:
<t>Lejonet rev tills hans ungar var mättade,</t> <t>ströp byte åt sina honor,</t> <t>fyllde sina hålor med rov</t> <t>och sina kulor med sönderrivet byte. <pb/></t>


text:
<t>”Nu vänder jag mig mot dig,</t> <t>säger härskarornas HERRE.</t> <t>Jag ska låta dina vagnar<f>[6]</f> gå upp i rök</t> <t>och dina unga lejon förtäras av svärd.</t> <t>Jag ska utplåna ditt byte från jorden,</t> <t>och dina sändebuds röster ska aldrig mer höras.”</t>


text:
<pb/><t>Ve dig, du blodiga stad,</t> <t>så full av lögn</t> <t>och byten</t> <t>från otaliga plundringar!</t>


text:
<t>Piskorna viner,</t> <t>vagnshjulen dånar,</t> <t>hästarna galopperar,</t> <t>och vagnarna rullar!</t>


text:
<t>Kavalleriet drar fram</t> <t>med blixtrande svärd</t> <t>och glittrande spjut.</t> <t>Mängder av slagna,</t> <t>högar av döda,</t> <t>otaliga lik,</t> <t>man snavar över liken!</t>


text:
<t>Orsaken till allt detta är</t> <t>skökans måttlösa otukt,</t> <t>den vackra skökan,</t> <t>trolldomskonsternas mästarinna,</t> <t>som tjusade<f>[7]</f> folken med sin prostitution</t> <t>och folkslagen med sin häxkonst. <pb/></t>


text:
<t>”Nu vänder jag mig mot dig,</t> <t>säger härskarornas HERRE.</t> <t>Jag ska lyfta din kjol över ditt ansikte,</t> <t>visa folken din nakenhet</t> <t>och kungarikena din skam.</t>


text:
<t>Jag ska släpa dig i smutsen,</t> <t>utsätta dig för förakt</t> <t>och göra dig till ett spektakel.</t>


text:
<t>Alla som ser dig ryggar tillbaka</t> <t>och säger:</t> <t>’Nineve ligger i ruiner,</t> <t>men vem sörjer över det?’</t> <t>Finns det någon</t> <t>som skulle kunna trösta henne?” <pb/></t>


text:
<t>Skulle du vara bättre än No Amon,</t> <t>som låg vid Nilen,</t> <t>omgivet av vatten?</t> <t>Floden var dess skydd,</t> <t>vatten dess mur.</t>


text:
<t>Men även folket i No Amon togs till fånga</t> <t>och fördes bort i landsflykt.</t> <t>Deras späda barn krossades</t> <t>vid varje gathörn.</t> <t>Man drog lott om deras förnämsta män,</t> <t>och stormännen blev bundna i kedjor.</t>


text:
<t>Alla dina fästen är som fikonträd</t> <t>med deras första mogna frukter.</t> <t>Skakar man träden</t> <t>faller fikonen i munnen på den som vill äta.</t>


text:
<t>Dina soldater är som kvinnor hos dig.</t> <t>Portarna till ditt land står vidöppna</t> <t>för dina fiender,</t> <t>och elden har förtärt dina bommar. <pb/></t>


text:
<t>Ös upp vatten för belägring!</t> <t>Förstärk dina fästen!</t> <t>Stig ner i leran,</t> <t>trampa i murbruket,</t> <t>förstärk tegelformen!</t>


text:
<t>Men elden ska ändå förtära dig</t> <t>och svärdet hugga ner dig.</t> <t>Du ska förtäras som gräshoppor,</t> <t>ja som gräshoppsyngel,</t> <t>som väldiga svärmar av gräsbitare och gräshoppor.<f>[8]</f></t>


text:
<t>Dina köpmän har blivit fler</t> <t>än himlens stjärnor,</t> <t>likt gräsbitare skövlar<f>[9]</f> de</t> <t>och flyger bort.</t>


text:
<t>Dina förnämsta är som svärmar av gräshoppor,</t> <t>dina skrivare som en hord av gräsbitare.</t> <t>De slår sig ner på muren när dagen är sval,</t> <t>men när solen kommer fram flyr de bort,</t> <t>och ingen vet var de är. <pb/></t>


text:
<t>Dina herdar sover, Assyriens kung,</t> <t>dina förnämsta har lagt sig.</t> <t>Ditt folk är skingrat på bergen,</t> <t>och det finns ingen som samlar dem.</t>


text:
<t>Det finns ingen läkedom för ditt sår,</t> <t>din skada kan inte botas.</t> <t>Alla som hör om ditt öde</t> <t>klappar i händerna över dig.</t> <t>För vem har inte fått lida</t> <t>för din ständiga grymhet?</t>


text:
<pb/><t>Hur länge, HERRE, ska jag behöva ropa</t> <t>utan att du lyssnar,</t> <t>vädja till dig över våldet,</t> <t>utan att du räddar?</t>


text:
<t>Varför låter du mig se orätt?</t> <t>Hur kan du själv se på ofärden?</t> <t>Fördärv och våld är vad jag har framför mig,</t> <t>Det råder stridigheter, och konflikter uppstår.</t>


text:
<t>Därför förlorar lagen sin kraft</t> <t>och rätten uteblir.</t> <t>Den onde omringar den rättfärdige,</t> <t>och rätten förvrängs.</t>


text:
<t>”Se er omkring bland folken,</t> <t>och ni kommer att häpna!</t> <t>Under er tid ska jag göra något</t> <t>som ni inte kommer att tro</t> <t>när man berättar det.</t>


text:
<t>Se, jag ska resa upp kaldéerna,</t> <t>det grymma och häftiga folket,</t> <t>som drar ut över hela jorden</t> <t>och tar andras hem i besittning.</t>


text:
<t>Deras hästar är snabbare än leoparder</t> <t>och vildare än vargar om kvällen<f>[1]</f>.</t> <t>Deras ryttare spränger fram i hög fart,</t> <t>ryttare kommer som flygande fjärran ifrån,</t> <t>som när en örn slår ner på sitt byte.</t>


text:
<t>Alla är de redo till våld när de kommer,</t> <t>stridshären<f>[2]</f> drar fram som en ökenvind</t> <t>och samlar fångar som sand.</t>


text:
<t>De gör kungar till åtlöje</t> <t>och furstar till hån.</t> <t>De hånskrattar åt varje fästning</t> <t>och bygger jordvallar</t> <t>för att inta dem.</t>


text:
<t>De far vidare som vinden</t> <t>och försvinner,</t> <t>dessa som gör sin styrka till sin gud.”</t>


text:
<t>HERRE, du finns ju sedan urtiden,</t> <t>min Gud, min Helige. Vi ska inte dö!<f>[3]</f></t> <t>Du, HERRE, har satt dem till att döma,</t> <t>du klippa, du har satt dem till att straffa.</t>


text:
<t>Dina ögon är för rena</t> <t>för att se på det onda.</t> <t>Du, som inte står ut med att se på något orätt,</t> <t>hur kan du stilla se på när den gudlöse</t> <t>slukar den som är rättfärdigare än han själv?</t>


text:
<t>Man drar upp dem alla med krok,</t> <t>fångar dem med sina garn</t> <t>och drar in dem i sitt nät.</t> <t>Så jublar man och gläds,</t>


text:
<t>offrar åt sina garn</t> <t>och tänder rökelse åt sitt nät,</t> <t>för de ger ett liv i överflöd</t> <t>och en utsökt föda.</t>


text:
<pb/><t>Jag vill stå på min vaktpost</t> <t>och ställa mig på fästningsvallen.</t> <t>Jag ska spana för att se vad han ska tala till mig,</t> <t>och vad jag borde svara när jag tillrättavisas.<f>[5]</f></t>


text:
<pb/>HERREN svarade mig: <pb/><t>”Skriv ner det du får se</t> <t>med tydlig skrift på tavlor,</t> <t>så att en budbärare kan löpa iväg med den.<f>[6]</f></t>


text:
<t>För synen gäller en bestämd tid.</t> <t>Den talar om slutet och slår inte fel.</t> <t>Om den dröjer, vänta på den,</t> <t>för den kommer säkert,</t> <t>den uteblir inte. <pb/></t>


text:
<t>Se, uppblåst och orättrådig är hans själ i honom,</t> <t>men den som är rättfärdig ska leva genom sin tro.</t>


text:
<t>Vinet<f>[7]</f> bedrar människan,</t> <t>och den högfärdige mannen får ingen ro.</t> <t>Han öppnar sitt gap som dödsriket</t> <t>och är som döden som aldrig får nog.</t> <t>Han samlar alla folk till sig</t> <t>och drar till sig alla folkslag.</t>


text:
<pb/>Alla dessa ska stämma upp en nidvisa om honom, med hånord och anspelningar. De ska säga: <pb/><t>’Ve dig som lägger på hög</t> <t>det som inte är ditt</t> <t>—  och hur länge?  —</t> <t>och gör dig rik på pantsatt gods!’</t>


text:
<t>Plötsligt ska dina fordringsägare resa sig,</t> <t>vakna och få dig att darra,</t> <t>och du blir deras byte.</t>


text:
<t>Eftersom du har plundrat många folk</t> <t>ska alla de andra folken som är kvar</t> <t>plundra dig,</t> <t>för du har utgjutit människoblod</t> <t>och våldfört dig mot både land och stad</t> <t>och alla dem som bor där. <pb/></t>


text:
<t>Ve den som bygger sitt hus med orätt vinning</t> <t>och ställer sitt näste högt upp</t> <t>för att undkomma det onda!</t>


text:
<t>Du har dragit skam över ditt hus</t> <t>med dina planer att förinta många folk,</t> <t>du har förfelat ditt eget liv.</t>


text:
<t>Har inte härskarornas HERRE bestämt</t> <t>att folkens möda bara är bränsle i elden,</t> <t>och att de sliter ut sig till ingen nytta?</t>


text:
<t>Jorden ska bli full av kunskap om HERRENS härlighet,</t> <t>liksom haven täcks av vatten. <pb/></t>


text:
<t>Ve dig som får din nästa att dricka</t> <t>och blandar i din drog,</t> <t>så att de blir berusade</t> <t>och du kan se på deras nakenhet!</t>


text:
<t>Du har mättat dig med skam</t> <t>i stället för härlighet.</t> <t>Drick också du,</t> <t>och visa din nakenhet!</t> <t>Bägaren i HERRENS högra hand</t> <t>vänds mot dig,</t> <t>och vanära täcker din härlighet.</t>


text:
<t>Ditt våld mot Libanon ska komma över dig,</t> <t>liksom förödelsen som förskräckte dess djur.</t> <t>För du har utgjutit människoblod</t> <t>och våldfört dig mot både land och stad</t> <t>och alla dem som bor där. <pb/></t>


text:
<t>Vad är en avgudabild värd,</t> <t>snidad av en människa?</t> <t>Eller en gjuten avgud,</t> <t>en falsk vägledare?</t> <t>Den som gjort den förtröstar på sitt eget verk</t> <t>och tillverkar stumma avgudar.</t>


text:
<t>Ve den som säger till en bit trä: ’Vakna!’</t> <t>och till en stum sten: ’Res dig!’</t> <t>Kan den ge någon vägledning?</t> <t>Den är täckt med guld och silver,</t> <t>men någon ande finns inte i den.” <pb/></t>


text:
<pb/><t>HERRE, jag har hört budskapet om dig</t> <t>och dina gärningar, och jag är förskräckt.</t> <t>HERRE, förnya dina gärningar i denna tid,</t> <t>ge dem till känna i denna tid.</t> <t>Glöm inte bort din barmhärtighet i din vrede! <pb/></t>


text:
<t>Gud kommer från Teman,</t> <t>den Helige från berget Paran. <pb/><i>Séla</i> <pb/><f>[9]</f></t> <t>Hans majestät täcker himlen,</t> <t>och jorden fylls av hans lov.</t>


text:
<t>Hans glans är som ljuset,</t> <t>strålar går ut ur hans hand,</t> <t>och där är hans styrka dold.</t>


text:
<t>Han står där,</t> <t>och jorden skälver,</t> <t>inför hans blick darrar folken.</t> <t>De urgamla bergen rämnar,</t> <t>de eviga höjderna faller samman.</t> <t>Hans vägar är eviga.</t>


text:
<t>Är HERREN förbittrad på floderna?</t> <t>Riktas din vrede mot floderna?</t> <t>Rasar du mot havet,</t> <t>när du drar fram med dina hästar</t> <t>och dina segervagnar?</t>


text:
<t>Avhöljd, ja, avhöljd är din båge,</t> <t>och dina ord som pilar, med svuren ed.<f>[10]</f> <pb/><i>Séla</i> <pb/>Du får jorden att klyvas av floder.</t>


text:
<t>Bergen ser dig och bävar,</t> <t>störtregn forsar ner från molnen,</t> <t>havsdjupet dånar</t> <t>och kastar upp sina vågor. <pb/></t>


text:
<t>Solen och månen står stilla i sina boningar,</t> <t>vid skenet av dina flygande pilar,</t> <t>vid glansen av ditt blixtrande spjut.</t>


text:
<t>Du drar ut för att rädda ditt folk,</t> <t>för att rädda din smorde.</t> <t>Du krossar taket på den gudlöses hus</t> <t>och blottar det nerifrån och ända upp.<f>[11]</f> <pb/><i>Séla</i> <pb/></t>


text:
<t>Med hans egna spjut</t> <t>genomborrar du hans krigares huvuden</t> <t>när de stormar fram för att skingra oss</t> <t>och i skadeglädje sluka den betryckte<f>[12]</f></t> <t>som gömmer sig.</t>


text:
<t>Jag hör det och bävar i mitt innersta,</t> <t>vid dånet darrar mina läppar,</t> <t>benen i min kropp löses upp,</t> <t>och jag går med vacklande steg.</t> <t>Jag väntar stilla på olyckans dag,</t> <t>som ska komma över det folk som anfaller oss.</t>


text:
<t>Fikonträdet knoppas inte,</t> <t>vinstocken saknar frukt,</t> <t>olivskörden slår fel,</t> <t>och fälten ger ingen gröda.</t> <t>Fåren är borta ur fållorna,</t> <t>och boskapen finns inte kvar i stallen.</t>


text:
<t>HERREN, Herren är min styrka.</t> <t>Han gör mig säker på foten som en hind</t> <t>och låter mig löpa över bergen. <pb/><e>För körledaren, till stränginstrument.</e></t>


text:
<pb/>HERRENS ord kom till Sefanja, son till Kushi, son till Gedalja, son till Amarja, son till Hiskia, under Juda kung Josias, Amons sons, regeringstid.


text:
<t>Jag ska utplåna både människor och djur,</t> <t>jag ska utplåna himlens fåglar och havets fiskar,</t> <t>och ruinhögarna tillsammans med de gudlösa. <pb/>Jag ska utrota människorna från jordens yta, säger HERREN.</t>


text:
<t>Jag ska sträcka ut min hand mot Juda</t> <t>och mot alla som bor i Jerusalem.</t> <t>Jag ska utrota från denna plats</t> <t>det som finns kvar av Baal,</t> <t>avgudaprästernas namn</t> <t>tillsammans med prästerna,</t>


text:
<t>dem som på taken böjer sig</t> <t>i tillbedjan för himlens här,</t> <t>dem som böjer sig ner för HERREN</t> <t>men också svär vid Milkom<f>[1]</f>,</t>


text:
<t>Var stilla inför Herren, HERREN,</t> <t>för HERRENS dag är nära!</t> <t>HERREN har förberett en offerhögtid</t> <t>och helgat sina inbjudna. <pb/></t>


text:
<t>”På HERRENS offerdag</t> <t>ska jag straffa furstarna och prinsarna</t> <t>och alla som bär främmande kläder.</t>


text:
<t>På den dagen ska jag straffa dem</t> <t>som hoppar över tröskeln</t> <t>och fyller sina herrars hus</t> <t>med våld och svek.<f>[2]</f> <pb/></t>


text:
<t>Den dagen, säger HERREN,</t> <t>ska rop höras från Fiskporten,</t> <t>klagan från Nya staden,</t> <t>väldigt dån från höjderna.</t>


text:
<t>Jämra er, ni som bor i Mortelkvarteret,</t> <t>för skaran av köpmän är borta,</t> <t>och utplånade är de</t> <t>som handlar med silver.</t>


text:
<t>Vid den tiden ska jag med ljus och lykta</t> <t>söka igenom Jerusalem</t> <t>och straffa de män som sitter där</t> <t>liknöjda på sin drägg,</t> <t>och tänker:</t> <t>’HERREN gör ingenting, vare sig gott eller ont.’</t>


text:
<t>Men deras rikedom ska plundras</t> <t>och deras hus läggas öde.</t> <t>De ska bygga hus,</t> <t>men inte få bo i dem,</t> <t>plantera vingårdar,</t> <t>men inte få dricka vinet från dem.” <pb/></t>


text:
<t>HERRENS stora dag är nära,</t> <t>ja, den är nära och kommer mycket snabbt.</t> <t>Det kommer att höras rop på HERRENS dag,</t> <t>starka män ska då gråta bittert.<f>[3]</f></t>


text:
<t>Den dagen är en vredens dag,</t> <t>en dag av nöd och ångest,</t> <t>en dag av förödelse och ödeläggelse,</t> <t>en dag av mörker och dimma,</t> <t>en dag av moln och dunkel,</t>


text:
<t>”Jag ska låta människorna drabbas av ångest,</t> <t>så att de går omkring som blinda,</t> <t>för de har syndat mot HERREN.</t> <t>Deras blod ska hällas ut som stoft</t> <t>och deras inälvor som dynga.</t>


text:
<t>Varken deras silver eller guld</t> <t>kan rädda dem på HERRENS vredes dag.” <pb/>Hans lidelses eld</t> <t>ska förtära hela jorden.</t> <t>Han ska göra ett snabbt slut</t> <t>på alla dess invånare.</t>


text:
<t>innan beslutet verkställs</t> <t>och dagarna flyger förbi som agnar,<f>[4]</f></t> <t>innan HERRENS brinnande vrede kommer över er,</t> <t>innan HERRENS vredes dag kommer över er.</t>


text:
<t>Sök HERREN, alla ödmjuka i landet,</t> <t>som lyder hans bud.</t> <t>Sök rättfärdighet, sök ödmjukhet.</t> <t>Kanske får ni då skydd på HERRENS vredes dag.</t>


text:
<t>Gaza ska bli övergivet,</t> <t>Ashkelon läggas i ruiner,</t> <t>Ashdods befolkning förjagas mitt på dagen,</t> <t>och Ekron ryckas upp med rötterna.</t>


text:
<t>Ve er som bor utmed kusten, ni keretéer<f>[5]</f>!</t> <t>HERRENS ord är emot er,</t> <t>Kanaan, filistéernas land, och jag ska utplåna dig,</t> <t>så att ingen lämnas kvar.</t>


text:
<t>Kustlandet ska bli betesmark,</t> <t>där herdarna har sina brunnar<f>[6]</f></t> <t>och fåren sina fållor.</t>


text:
<t>Det ska tillhöra dem</t> <t>som är kvar av Judas stam.</t> <t>Där ska de finna betesmarker,</t> <t>och i husen i Ashkelon</t> <t>ska de lägga sig om kvällen,</t> <t>för HERREN, deras Gud, ska ta sig an dem</t> <t>och upprätta dem på nytt.</t>


text:
<t>”Jag har hört Moabs hån</t> <t>och ammoniternas smädelser,</t> <t>när de har hånat mitt folk</t> <t>och kränkt deras land.</t>


text:
<t>Därför, så sant jag lever,</t> <t>säger härskarornas HERRE, Israels Gud:</t> <t>Moab ska bli som Sodom</t> <t>och ammoniterna som Gomorra,</t> <t>ett nässelsnår och en saltgrop,</t> <t>en ödemark för evigt.</t> <t>De av mitt folk som är kvar ska plundra dem,</t> <t>återstoden av mitt folk ska få dem till arvedel.” <pb/></t>


text:
<t>Detta får de för sitt högmod,</t> <t>för de har hånat och föraktat</t> <t>härskarornas HERRES folk.</t>


text:
<t>HERREN ska sätta skräck i dem</t> <t>och få alla jordens gudar att krympa<f>[7]</f>.</t> <t>Alla folken i kustländerna ska tillbe honom,</t> <t>var och en på sin ort.</t>


text:
<t>Han ska sträcka ut sin hand mot norr</t> <t>och förgöra Assyrien.</t> <t>Han ska omvandla Nineve till en ödemark,</t> <t>torr som en öken.</t>


text:
<t>Där ska hjordar lägga sig,</t> <t>och alla slags vilda djur.</t> <t>Pelikaner och trappar</t> <t>ska övernatta på dess pelarhuvuden,</t> <t>och deras skrin eka genom fönstren.</t> <t>På tröskeln ser man förödelse,</t> <t>och cederpanelen är blottad.<f>[8]</f></t>


text:
<t>Detta är den jublande staden</t> <t>som levde så tryggt</t> <t>och sa till sig själv:</t> <t>”Det finns ingen som är som jag.”</t> <t>Se hur den nu har blivit ödelagd,</t> <t>ett tillhåll för vilda djur!</t> <t>Alla som går förbi</t> <t>visslar och viftar med händerna.</t>


text:
<t>Den har inte lyssnat,</t> <t>inte låtit sig tillrättavisas.</t> <t>Den förtröstar inte på HERREN</t> <t>och tyr sig inte till sin Gud.</t>


text:
<t>Dess furstar är rytande lejon,</t> <t>dess domare kvällens vargar,</t> <t>som inte lämnar något kvar till morgonen.</t>


text:
<t>Dess profeter är dumdristiga,</t> <t>svekfulla män.</t> <t>Dess präster vanhelgar det heliga</t> <t>och våldför sig på lagen.</t>


text:
<t>Men HERREN, den rättfärdige,</t> <t>är därinne,</t> <t>han gör inget orätt.</t> <t>Morgon efter morgon</t> <t>låter han sin rätt komma fram i ljuset,</t> <t>den uteblir inte.</t> <t>Men den gudlöse</t> <t>vet inget av någon skam.</t>


text:
<t>”Jag har utrotat folk,</t> <t>deras fästen ligger i ruiner.</t> <t>Jag har lämnat deras gator öde,</t> <t>där går ingen,</t> <t>deras städer är tömda</t> <t>och ingen människa bor kvar där.</t>


text:
<t>Jag sa:</t> <t>’Du ska frukta mig</t> <t>och låta dig tillrättavisas.’</t> <t>Då ska stadens boning inte utplånas,</t> <t>den ska inte drabbas av allt mitt straff.</t> <t>Men de blev bara allt ivrigare<f>[9]</f></t> <t>i alla sina fördärvliga handlingar.</t>


text:
<t>Vänta därför på mig, säger HERREN,</t> <t>på den dag då jag står upp för att vittna<f>[10]</f>.</t> <t>Jag har beslutat att samla folken och</t> <t>föra samman rikena</t> <t>för att tömma min förbittring över dem,</t> <t>hela min brinnande vrede.</t> <t>Av min lidelses eld</t> <t>ska hela jorden förtäras.</t>


text:
<t>Då ska jag ge folken</t> <t>ett rent språk,</t> <t>så att alla åkallar HERRENS namn</t> <t>och tjänar honom sida vid sida.</t>


text:
<t>Från trakten bortom floderna i Kush</t> <t>ska de som tillber mig,</t> <t>mitt skingrade folk,</t> <t>frambära offer till mig.<f>[11]</f></t>


text:
<t>Den dagen ska du</t> <t>inte längre behöva skämmas</t> <t>för alla försyndelser</t> <t>som du har begått mot mig.</t> <t>Jag ska utrota dem bland dig</t> <t>som är stolta och högmodiga.</t> <t>Du ska inte mer förhäva dig</t> <t>på mitt heliga berg.</t>


text:
<t>Men jag ska lämna kvar hos dig</t> <t>ett ödmjukt och fattigt folk.</t> <t>De ska ta sin tillflykt till HERRENS namn.</t>


text:
<t>De som är kvar av Israel</t> <t>kommer inte mer att göra orätt,</t> <t>inte mer ljuga,</t> <t>inte mer tala med falsk tunga.</t> <t>De ska äta och lägga sig</t> <t>utan att någon skrämmer dem.” <pb/></t>


text:
<t>Jubla, dotter Sion!</t> <t>Ropa av glädje, Israel!</t> <t>Var glad och fröjda dig av hela ditt hjärta,</t> <t>dotter Jerusalem!</t>


text:
<t>HERREN har tagit bort domen över dig</t> <t>och fått dina fiender att vända.</t> <t>HERREN, Israels kung, bor hos dig.</t> <t>Du ska inte längre frukta för något ont.</t>


text:
<t>På den dagen ska man säga till Jerusalem:</t> <t>”Frukta inte, Sion,</t> <t>bli inte handlingsförlamad!</t>


text:
<t>HERREN, din Gud, bor hos dig,</t> <t>en hjälte som räddar.</t> <t>Med stilla kärlek älskar han dig,</t> <t>och han gläds över dig med jubelrop.” <pb/></t>


text:
<t>”Jag ska samla dem som sörjer över högtiderna.</t> <t>Från dig har de utgått.</t> <t>Den skam du fått bära var en tillrättavisning.<f>[12]</f></t>


text:
<t>Jag ska på den tiden</t> <t>ta itu med dem som plågat dig.</t> <t>Jag ska hjälpa dem som vacklar</t> <t>och samla ihop dem som skingrats.</t> <t>Jag ska göra dem till lovsång och ära</t> <t>i varje land där de varit i skam.</t>


text:
<t>På den tiden ska jag samla er hem</t> <t>och föra er samman.</t> <t>Jag ska göra er ryktbara och lovprisade</t> <t>bland alla folk på jorden,</t> <t>då jag inför era egna ögon återupprättar er,</t> <t>säger HERREN.”</t>


text:
<pb/>I kung Dareios andra regeringsår, på första dagen i sjätte månaden<f>[1]</f>, kom HERRENS ord genom profeten Haggaj till Serubbabel, Shealtiels son, ståthållare i Juda, och till översteprästen Josua, Josadaks son:


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ”Detta folk säger att det ännu inte är dags att bygga upp HERRENS hus igen.”


text:
Ni sår mycket men skördar lite. Ni äter men blir inte mätta. Ni dricker men blir inte druckna. Ni klär er men blir inte varma. Den som får någon inkomst stoppar sin lön i en börs med hål.”


text:
Gå upp i bergen och hämta ner timmer, bygg upp mitt hus! Jag ska se på det med välvilja och visa min härlighet, säger HERREN.


text:
Ni har hoppats på mycket men fått lite. Och när ni fört hem det har jag blåst bort det. Varför? säger härskarornas HERRE. Därför att mitt hus ligger i ruiner, medan ni jäktar var och en med sitt eget hus.


text:
Jag har kallat fram en torka över landet och över bergen, över säd, vin och olja, över det som marken producerar, över människor och djur och över era händers arbete.”


text:
<pb/>Serubbabel, Shealtiels son, och översteprästen Josua, Josadaks son, och hela den rest av folket som fanns kvar lyssnade då till HERREN, sin Gud, och till profeten Haggajs budskap som HERREN, deras Gud, hade sänt, och folket fruktade HERREN.


text:
<pb/>Då förmedlade Haggaj, HERRENS sändebud, detta budskap från HERREN till folket: ”Jag är med er, säger HERREN.”


text:
Och HERREN inspirerade Serubbabel, Shealtiels son och ståthållare i Juda, och översteprästen Josua, Josadaks son, och hela den rest av folket som fanns kvar, så att de kom och började bygga upp härskarornas HERRES, sin Guds, tempel.


text:
”Fråga ståthållaren i Juda, Serubbabel, Shealtiels son, och översteprästen Josua, Josadaks son, och den rest av folket som finns kvar:


text:
’Finns det någon bland er som är kvar som såg detta tempel i dess forna härlighet? Och vad är det ni ser nu? Ser det inte ut för er som ingenting?


text:
Men var vid gott mod, Serubbabel! säger HERREN. Var vid gott mod, överstepräst Josua, Josadaks son! Var vid gott mod, allt folk i landet, säger HERREN, och arbeta, för jag är med er, säger härskarornas HERRE.


text:
Det var ett löfte jag gav er när ni drog ut ur Egypten, och min Ande förblir mitt ibland er. Var inte rädda.’


text:
<pb/>För så säger härskarornas HERRE: ’Inom en mycket kort tid ska jag skaka både himmel och jord och hav och land.


text:
Jag ska skaka om alla folk, och alla folks dyrbarheter ska föras dit<f>[4]</f>. Jag ska fylla detta hus med härlighet, säger härskarornas HERRE.


text:
<pb/>Härligheten hos detta hus ska bli större än den som har varit, säger härskarornas HERRE. På denna plats ska jag också ge frid, säger härskarornas HERRE.’ ”


text:
<pb/>På den tjugofjärde dagen i nionde månaden av Dareios andra regeringsår<f>[5]</f> kom HERRENS ord till profeten Haggaj:


text:
Om någon bär heligt kött i sin mantelflik och fliken råkar komma i beröring med bröd eller kokt mat, vin, olja eller annan mat, blir då också detta heligt?’ ” <pb/>Prästerna svarade: ”Nej.”


text:
<pb/>Då frågade Haggaj: ”Men om någon som blivit oren genom en död kropp råkar komma i beröring med något av allt detta, blir detta då orent?” <pb/>”Ja,” svarade prästerna, ”det blir orent.”


text:
<pb/>Då sa Haggaj: ”Så är det med detta folk, så är det med denna nation inför mig, säger HERREN. Så är allt som de gjort med sina händer, och det som de offrar här orent.


text:
hur var det? Om någon kom till en sädeshög på tjugo mått, fanns där bara tio, och om någon kom till en vinpress på femtio mått, fanns där bara tjugo.


text:
Jag lät er säd drabbas av mjöldagg och mögel och slog ner ert arbete med hagel, och ändå vände ni er inte till mig, säger HERREN.


text:
Tänk efter hur det blir, från och med i dag, den tjugofjärde dagen i nionde månaden, då grunden till HERRENS tempel blev lagd. Tänk efter!


text:
Finns det någon säd kvar i logen? Ännu har varken vinstocken, fikonträdet, granatträdet eller olivträdet gett någon skörd. <pb/>Men från och med denna dag ska jag ge välsignelse.”


text:
Jag ska störta omkull kungatroner och göra slut på främmande kungadömens makt. Jag ska välta stridsvagnar och deras förare, både hästar och ryttare ska falla, den ene för den andres svärd.


text:
<pb/>Den dagen, säger härskarornas HERRE, ska jag ta dig, Serubbabel, Shealtiels son, min tjänare, säger HERREN, och göra dig till min sigillring<f>[6]</f>, för dig har jag utvalt, säger härskarornas HERRE.”


text:
<pb/>I åttonde månaden av kung Dareios andra regeringsår<f>[1]</f> kom HERRENS ord till profeten Sakarja, Berekjas son och Iddos sonson:


text:
Tala därför till folket: Så säger härskarornas HERRE: ’Vänd om till mig, säger härskarornas HERRE, så ska jag vända mig till er, säger härskarornas HERRE.’


text:
Var inte som era förfäder! För dem predikade de tidigare profeterna: Så säger härskarornas HERRE: ’Vänd om från era onda vägar och era onda gärningar.’ Men de lyssnade inte och brydde sig inte om mig, säger HERREN.


text:
Mina ord och mina förordningar, som jag gett befallning om genom mina tjänare profeterna, nådde ju era förfäder. Då vände de om och sa: <pb/>’Så som härskarornas HERRE har beslutat att göra med oss, i enlighet med vad våra levnadssätt och våra gärningar har förtjänat, så har han också handlat med oss.’ ”


text:
<pb/>Den tjugofjärde dagen i elfte månaden, i månaden shevat, av Dareios andra regeringsår,<f>[2]</f> kom HERRENS ord till profeten Sakarja, son till Berekja och sonson till Iddo:


text:
<pb/>Jag såg en syn om natten, och där var en man som red på en röd häst. Han stod bland myrtenträden i ravinen. Bakom honom stod röda, bruna<f>[3]</f> och vita hästar.


text:
<pb/>Jag frågade: ”Vad är dessa för något, herre?” <pb/>Ängeln som talade med mig svarade: ”Det ska jag visa dig.”


text:
<pb/>De sa då till HERRENS ängel som stod bland myrtenträden: ”Vi har färdats över hela jorden, och där är det lugnt och stilla.”


text:
<pb/>Då svarade HERRENS ängel: ”Härskarornas HERRE, hur länge ska du dröja med att förbarma dig över Jerusalem och Juda städer? Du har nu varit förbittrad på dem i sjuttio år.”


text:
<pb/>Då sa ängeln som talade med mig: ”Ropa ut: Så säger härskarornas HERRE: ’Min lidelse är stark för Jerusalem och för Sion.


text:
Men jag är mycket vred på de självsäkra folken, för medan min vrede ännu inte var så stor, gjorde de det onda ännu värre.’


text:
<pb/>Därför säger HERREN: ’Jag har vänt tillbaka till Jerusalem i barmhärtighet. Mitt tempel ska byggas där, säger härskarornas HERRE, mätsnöret ska dras över Jerusalem.’


text:
<pb/>Ropa igen: Så säger härskarornas HERRE: ’Mina städer ska åter flöda över av det goda. HERREN ska åter trösta Sion och åter utvälja Jerusalem.’ ”


text:
Jag frågade ängeln som talade med mig: ”Vad är dessa för något?” <pb/>Han svarade: ”De är de horn som har skingrat Juda, Israel och Jerusalem.”


text:
Jag frågade: ”Vad har dessa kommit för att göra?” Han svarade: ”Där är de horn som skingrade Juda så att ingen orkade lyfta sitt huvud. Men nu har dessa kommit för att sätta skräck i dem och slå av hornen på de folk som lyfte sina horn mot Juda land och skingrade dem.”


text:
”Vart är du på väg?” frågade jag honom. <pb/>Han svarade: ”Till Jerusalem, för att mäta dess bredd och längd.”


text:
och sa: ”Skynda dig och säg till den unge mannen där: ’Jerusalem ska bli en stad utan murar, på grund av det stora antalet människor och djur där.


text:
Jag själv, säger HERREN, ska vara en eldsmur omkring staden, och jag ska vara dess härlighet därinne.’


text:
<pb/>Kom, kom! Fly från landet i norr, säger HERREN, för jag har skingrat er i alla väderstreck, säger HERREN.


text:
För så säger härskarornas HERRE: ”Efter sin härlighet har han sänt mig<f>[5]</f> om folken som plundrat er: — Den som rör vid er rör vid min<f>[6]</f> ögonsten — .


text:
Ja, jag ska lyfta min hand mot dem, och de ska bli ett byte för sina slavar. Då ska ni inse att härskarornas HERRE har sänt mig.


text:
Vid den tiden ska många folk sluta sig till HERREN och bli mitt folk. Jag ska bo hos dig. Då ska du inse att härskarornas HERRE har sänt mig till dig.


text:
<pb/>Sedan visade han mig översteprästen Josua som stod inför HERRENS ängel, och på hans högra sida stod Anklagaren<f>[7]</f> med anklagelser mot honom.


text:
HERREN sa till Anklagaren: ”HERREN ska tillrättavisa dig, Anklagare. Ja, HERREN ska tillrättavisa dig, han som har utvalt Jerusalem. Är inte denne en brand ryckt ur elden?”


text:
Då sa ängeln till dem som stod inför honom: ”Ta av honom de orena kläderna.” <pb/>Sedan sa han till Josua: ”Jag har tagit bort din synd och ska nu klä dig i högtidskläder.”


text:
<pb/>Då sa han<f>[8]</f>: ”Sätt en ren turban på hans huvud!” Då satte de en ren turban på hans huvud och klädde honom, medan HERRENS ängel stod där.


text:
”Så säger härskarornas HERRE: ’Om du vandrar på mina vägar och håller mina förordningar, ska du få råda över mitt hus och vakta mina förgårdar. Jag ska ge dig en plats bland dessa som står här.


text:
<pb/>Lyssna, Josua, du överstepräst, och dina närmaste, som sitter inför dig, för dessa män är ett förebud: Jag ska låta min tjänare, Skottet<f>[9]</f>, komma.


text:
Se på stenen som jag lagt framför Josua! På denna enda sten med sju ögon ska jag rista en inskrift, säger härskarornas HERRE. Jag ska utplåna detta lands skuld på en enda dag.


text:
<pb/>På den dagen, säger härskarornas HERRE, ska ni var och en kunna bjuda in era grannar under vinrankan och fikonträdet.’ ”


text:
Han frågade mig: ”Vad ser du?” <pb/>Jag svarade: ”Jag ser ett lampställ, helt av guld, med en skål ovanpå, och sju lampor där, och sju rör till lamporna där uppe.


text:
<pb/>Då svarade han: ”Detta är HERRENS ord till Serubbabel: ’Inte genom styrka och inte genom kraft, utan genom min Ande, säger härskarornas HERRE.’


text:
<pb/>Vem är du, du stora berg? Inför Serubbabel ska du bli till jämn mark. Han ska föra fram slutstenen medan man ropar: ’Nåd, nåd över den!’ ”


text:
”Serubbabels händer har lagt grunden till detta tempel, och hans händer ska också slutföra det. Då ska du också inse att härskarornas HERRE har sänt mig till er.


text:
<pb/>Vem föraktar de små tingens dag? De gläds när de ser stenlodet<f>[10]</f> i Serubbabels hand. De sju är HERRENS ögon som övervakar hela jorden.”


text:
<pb/>Sedan frågade jag honom vidare: ”Vad är de två olivkvistarna bredvid de två gyllene rören som för ner den gyllene oljan?”


text:
<pb/>Han frågade: ”Vad ser du?” <pb/>Jag svarade: ”Jag ser en flygande bokrulle, tio meter lång och fem meter bred.”


text:
<pb/>Då sa han till mig: ”Det är förbannelsen som går ut över hela landet. Enligt vad som sägs på ena sidan ska var och en som stjäl utrotas, och var och en som svär ska utrotas enligt vad som sägs på andra sidan.<f>[11]</f>


text:
’Jag har låtit förbannelsen gå ut, säger härskarornas HERRE. Den ska komma in i tjuvens hus och in i huset hos den som svär falskt vid mitt namn. Den ska förbli i hans hus och förgöra det med trävirke och stenar.’ ”


text:
<pb/>Jag frågade: ”Vad är det?” <pb/>Han svarade: ”Det är ett sädesmått,” och fortsatte: ”Detta är deras skuld som finns i landet.”<f>[12]</f>


text:
<pb/>Sedan lyfte jag blicken och såg två kvinnor komma, med vind i sina vingar  —  de hade vingar som liknade hägerns. De lyfte upp sädesmåttet mellan jord och himmel.


text:
<pb/>Han svarade mig: ”Till Shinar<f>[13]</f>, för att bygga ett hus åt henne, och när det är färdigt, ska hon ställas där på sin plats.”


text:
<pb/>När jag sedan lyfte blicken fick jag se fyra vagnar komma fram mellan två berg, berg av koppar.


text:
<pb/>Ängeln svarade mig: ”Dessa är himlens fyra vindar<f>[14]</f> som drar ut och som stått inför hela jordens Herre.


text:
Vagnen med de svarta hästarna drar mot landet i norr, de vita hästarna följer efter, och de spräckliga drar mot landet i söder.”<f>[15]</f>


text:
<pb/>De starka hästarna gick ut, ivriga att få ge sig ut över jorden. Han sa: ”Gå ut över jorden!” Då gav de sig ut över jorden.


text:
<pb/>Därefter kallade han på mig och sa: ”Se, de som drar mot landet i norr låter min Ande finna ro där.<f>[16]</f>”


text:
”Ta emot gåvorna av de deporterade, Heldaj, Tobia och Jedaja. Gå samma dag till Josias, Sefanjas sons, hus, dit de har kommit från Babylonien.


text:
<pb/>Säg till honom: Så säger härskarornas HERRE: ’Här är en man, vars namn är Skottet<f>[17]</f>. Där han är ska det spira, och han ska bygga HERRENS tempel.


text:
Han ska bygga HERRENS tempel, kläs i majestät och sätta sig för att regera på sin tron. Han ska vara en präst på sin tron, och det ska vara harmoni mellan de två.’


text:
Kronan ska vara kvar i HERRENS tempel till minne av Heldaj, Tobia, Jedaja och Hen<f>[18]</f>, Sefanjas son.


text:
Man ska komma fjärran ifrån för att bygga HERRENS tempel, och ni ska inse att det är härskarornas HERRE som har sänt mig till er. Detta ska ske om ni noga lyder HERREN, er Gud.”


text:
<pb/>I kung Dareios fjärde regeringsår, på den fjärde dagen i nionde månaden, kislev,<f>[19]</f> kom HERRENS ord till Sakarja.


text:
och rådgöra med prästerna i härskarornas HERRES hus och profeterna: ”Ska jag gråta och fasta i den femte månaden<f>[20]</f> som jag har gjort i många år?”


text:
”Fråga allt folket i landet och prästerna: ’När ni under sjuttio år har gråtit och fastat i den femte och den sjunde<f>[21]</f> månaden, har det varit för mig ni har fastat?


text:
Är det inte dessa ord HERREN predikade genom profeterna i gångna tider, när Jerusalem levde i ro och välfärd med sina omgivande städer, och när Negev och Låglandet var befolkade?’ ”


text:
Förtryck inte änkan eller den faderlösa, utlänningen eller den fattige. Tänk inte ut onda planer mot varandra.’


text:
<pb/>Men de vägrade att lyda, vände sig upproriskt bort och stängde till sina öron för att slippa höra.


text:
De gjorde sina hjärtan hårda som flinta, så att de inte hörde den lag och de ord som härskarornas HERRE genom sin Ande hade sänt genom profeterna. Därför kom en stor vrede från härskarornas HERRE.


text:
<pb/>’När han ropade på dem ville de inte höra. När de nu ropar till mig vill jag inte lyssna, säger härskarornas HERRE.


text:
Jag skingrar dem med en stormvind och sprider ut dem bland folk som de inte känner. Så blev landet öde efter dem, och ingen for ens därigenom. Så har de gjort det ljuvliga landet till en ödemark.’ ”


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ”Min lidelse för Sion är stor, jag ivrar för henne i stark vrede.”


text:
<pb/>Så säger HERREN: ”Jag återvänder till Sion, och jag vill bo mitt i Jerusalem. Jerusalem ska kallas Den trogna staden, och HERRENS berg Det heliga berget.”


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ”Än en gång ska gamla män och kvinnor sitta vid Jerusalems gator, var och en med käpp i handen, för så gamla är de.


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ”Även om det låter alltför otroligt för dem som är kvar av folket i denna tid, så är det väl inte otroligt för mig?” säger härskarornas HERRE.


text:
Jag ska föra dem tillbaka och låta dem bo i Jerusalem. De ska vara mitt folk, och jag ska vara deras Gud i trohet och rättfärdighet.”


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ”Handla med kraft, ni som i denna tid hör vad de profeter talat som var där när grunden till HERRENS hus blev lagd, templet som skulle byggas upp.


text:
Före den tiden fick varken människor eller djur någon lön, och ingen kunde komma eller gå tryggt för sina ovänner. Jag lät människorna drabba samman, alla mot varandra.


text:
Men mot dem som är kvar av mitt folk är jag inte längre som jag var i det förgångna, säger härskarornas HERRE.


text:
<pb/>Säden växer väl,<f>[22]</f> vinstocken ger sin frukt, jorden sin skörd och himlen sin dagg. Jag ska låta dem som är kvar av folket ärva allt detta.


text:
Liksom ni har varit en förbannelse bland folken, Juda och Israel, så ska jag rädda er, och ni får bli till välsignelse. Var inte rädda! Handla med kraft!”


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ”Liksom jag planerade det onda över er, säger härskarornas HERRE, och inte visade någon barmhärtighet när era förfäder provocerade min vrede,


text:
Lägg inga onda planer mot varandra, och svär inte falska eder. Jag hatar allt sådant, säger HERREN.”


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ”Fastan i den fjärde, femte, sjunde och tionde månaden<f>[23]</f> ska för Juda bli till glädje och jubel, till lyckliga högtider. Ni ska älska sanning och frid.”


text:
Invånarna i en stad ska gå till en annan och säga: ’Låt oss gå och vädja till HERRENS välvilja, uppsöka härskarornas HERRE. Jag ska också gå dit.’


text:
Många folk och mäktiga nationer ska komma och söka härskarornas HERRE i Jerusalem och vädja till HERRENS välvilja.”


text:
<pb/>Så säger härskarornas HERRE: ”På den tiden ska tio män från alla språk och folk ta tag i en judes mantelflik och säga: ’Låt oss få följa med er, för vi har hört att Gud är med er.’ ”


text:
<pb/><e>En profetia:</e> <pb/><t>HERRENS ord är i landet Hadrak.</t> <t>Det kommer också över Damaskus,</t> <t>för allas ögon  —  Israels alla stammars och alla andra människors  —</t> <t>är riktade mot HERREN.<f>[24]</f></t>


text:
<t>Tyros har byggt åt sig en fästning</t> <t>och samlat silver som stoft</t> <t>och guld som smuts från gatan.</t>


text:
<t>HERREN ska plundra staden,</t> <t>vräka dess välde i havet,</t> <t>och den ska förtäras av eld.</t>


text:
<t>Ashkelon ska se detta och frukta.</t> <t>Gaza ska bäva av ångest, liksom Ekron,</t> <t>för dess hopp går om intet.</t> <t>Gaza mister sin kung,</t> <t>och Ashkelon blir obebott.</t>


text:
<t>I Ashdod ska ett oäkta folk bosätta sig,</t> <t>och jag ska göra slut på filistéernas stolthet.</t>


text:
<t>Jag ska rycka blodmaten ur deras mun,</t> <t>och vidrigheten från deras tänder.</t> <t>De som blir kvar ska tillhöra vår Gud</t> <t>och vara som en stam i Juda,</t> <t>och Ekron ska vara som jevuséerna.</t>


text:
<t>Jag ska beskydda mitt hus</t> <t>för arméer som kommer och går.</t> <t>Aldrig mer ska någon förtryckare komma dit,</t> <t>för jag vakar över dem.</t>


text:
<t>Ropa ut din glädje, dotter Sion!</t> <t>Jubla högt, dotter Jerusalem!</t> <t>Se, din kung kommer till dig.</t> <t>Han är rättfärdig och segerrik<f>[25]</f>.</t> <t>Han kommer i ödmjukhet, ridande på en åsna,</t> <t>ja, på ett åsneföl.</t>


text:
<t>Jag ska ta bort alla stridsvagnar från Efraim</t> <t>och föra bort alla hästar från Jerusalem.</t> <t>Krigsbågarna ska förstöras,</t> <t>och han ska förkunna fred för folken.</t> <t>Hans välde ska sträcka sig från hav till hav,</t> <t>från floden till jordens ände.</t>


text:
<t>På grund av blodsförbundet med dig</t> <t>ska jag släppa dina fångar fria</t> <t>ur den vattenlösa brunnen.</t>


text:
<t>Kom tillbaka till fästet,</t> <t>ni fångar som har ett hopp!</t> <t>Jag meddelar i dag</t> <t>att jag ska ge er dubbelt igen.</t>


text:
<t>Jag ska spänna Juda som min båge</t> <t>och lägga Efraim där som min pil.</t> <t>Jag ska resa upp dina söner, Sion,</t> <t>mot dina söner, Grekland<f>[26]</f>,</t> <t>och göra dig till en krigares svärd.</t>


text:
<t>HERREN ska visa sig över dem,</t> <t>och hans pil ska fara fram som en blixt.</t> <t>Herren, HERREN, ska stöta i horn</t> <t>och dra fram med sydstormarna.</t>


text:
<t>Härskarornas HERRE ska beskydda dem.</t> <t>De ska förgöra och segra med slungstenar.</t> <t>De ska dricka och ryta som berusade av vin.</t> <t>De ska fyllas som en offerskål,</t> <t>som altarhörnen.<f>[27]</f></t>


text:
<t>HERREN, deras Gud, ska rädda dem den dagen</t> <t>och vårda sig om dem som en hjord, hans folk.</t> <t>De ska stråla i hans land som juveler i en krona.</t>


text:
<t>Hur gott, hur skönt är det inte!</t> <t>Brödsäd får de unga männen att blomstra,</t> <t>vin de unga kvinnorna.</t>


text:
<pb/><t>Be HERREN om regn vid tiden för vårregnet.</t> <t>HERREN har gjort stormmolnen,</t> <t>han ger regnskurar</t> <t>och låter ge marken gröda åt alla.</t>


text:
<t>Men husgudarna talar svek,</t> <t>spåmännen ser lögnaktiga syner,</t> <t>berättar falska drömmar</t> <t>och ger tom tröst.</t> <t>Därför vandrar folket omkring, förtryckta,</t> <t>för de har ingen herde. <pb/></t>


text:
<t>”Min vrede brinner mot herdarna,</t> <t>och ledarna<f>[28]</f> ska jag straffa.</t> <t>Härskarornas HERRE tar sig an</t> <t>sin hjord, Juda folk,</t> <t>och gör den till en stolt stridshäst åt sig.</t>


text:
<t>Från Juda ska hörnstenen komma,</t> <t>därifrån ska tältpluggen komma,</t> <t>därifrån bågen till striden,</t> <t>och därifrån ska alla härskare komma.</t>


text:
<t>De ska bli som hjältar</t> <t>som i striden trampar i smutsen på gatan.</t> <t>De ska strida, för HERREN är med dem,</t> <t>och ryttarna med sina hästar ska komma på skam. <pb/></t>


text:
<t>Jag ska ge styrka åt Juda folk,</t> <t>och Josefs folk ska jag rädda.</t> <t>Jag ska låta dem återvända,</t> <t>eftersom jag förbarmar mig över dem.</t> <t>Det ska bli som om jag</t> <t>aldrig hade förkastat dem,</t> <t>för jag, HERREN, deras Gud,</t> <t>ska bönhöra dem.</t>


text:
<t>Efraims folk ska bli som hjältar.</t> <t>De ska glädja sig som av vin.</t> <t>Deras barn ska se det och vara glada.</t> <t>De ska jubla i HERREN.</t>


text:
<t>Jag ska vissla på dem</t> <t>och samla dem,</t> <t>för jag har friköpt dem.</t> <t>De ska bli lika talrika som i gångna tider.</t>


text:
<t>Fastän jag skingrar dem bland folken</t> <t>ska de ändå komma ihåg mig i fjärran länder.</t> <t>De och deras barn ska få</t> <t>leva och återvända.</t>


text:
<t>Jag ska föra dem tillbaka från Egypten</t> <t>och samla dem från Assyrien.</t> <t>Jag ska föra dem till Gilead och Libanon,</t> <t>och där ska inte finnas utrymme nog för dem.</t>


text:
<t>De<f>[29]</f> ska gå genom nödens hav,</t> <t>och havets vågor ska hållas tillbaka.</t> <t>Alla Nilens djup ska torka ut,</t> <t>Assyriens stolthet ska brytas ner</t> <t>och Egypten förlora sin spira.</t>


text:
<t>Jag ska göra dem starka i HERREN,</t> <t>och i hans namn ska de vandra,<f>[30]</f></t> <t>säger HERREN.”</t>


text:
<t>Klaga, cypress, för cedern har fallit,</t> <t>och de ståtliga träden är förstörda.</t> <t>Klaga, ni Bashans ekar,</t> <t>för den täta skogen har huggits ner.</t>


text:
<t>Hör herdarnas klagan,</t> <t>när deras härlighet har förstörts.</t> <t>Hör hur de unga lejonen ryter,</t> <t>när Jordandalens prakt är skövlad.</t>


text:
De som köper dem slaktar dem utan att bli straffade. De som säljer dem säger: ’Lovad vare HERREN för att jag blivit rik!’ Deras egna herdar skonar dem inte.


text:
Jag ska inte längre skona landets invånare, säger HERREN. Jag ska låta människorna hamna i klorna på varandra och på sin kung. De ska ödelägga landet, och jag ska inte låta någon komma undan deras makt.”


text:
<pb/>Så blev jag en herde för en hjord med slaktfår, de förtryckta fåren. Jag tog två herdestavar. Den ena kallade jag Nåd och den andra Enhet, och jag blev en herde för hjorden.


text:
Inom en månad gjorde jag mig av med de tre herdarna.<f>[31]</f> Jag förlorade tålamodet med fåren, och även de fick nog av mig.


text:
Då sa jag: ”Nu vill jag inte längre vara er herde. Låt det dö som håller på att dö, och det gå under som håller på att gå under. Låt dem som är kvar äta upp varandra.”


text:
<pb/>Sedan tog jag min stav Nåd och bröt av den, för att upplösa det förbund jag hade slutit med alla folk.


text:
Så blev det upplöst den dagen, och de förtryckta fåren som iakttog mig insåg att detta var HERRENS ord.


text:
<pb/>Jag sa till dem: ”Om ni finner det för gott, ge mig min lön, men om inte, låt bli!” Då vägde de upp trettio silvermynt<f>[32]</f> åt mig.


text:
<pb/>Och HERREN sa till mig: ”Kasta det åt krukmakaren, denna härliga summa de har värderat mig till!” Jag tog alltså de trettio silvermynten och kastade dem åt krukmakaren i HERRENS hus.


text:
Jag ska nämligen låta en herde uppstå i landet som inte bryr sig om dem som håller på att förgås, inte söker efter dem som kommit bort, inte helar de skadade, inte sörjer för de friska, utan äter köttet av de feta och river sönder klövarna på dem.


text:
<pb/><t>Ve en sådan värdelös herde</t> <t>som överger sin hjord!</t> <t>Må ett svärd träffa hans arm och hans högra öga!</t> <t>Må hans arm helt förtvina</t> <t>och hans högra öga helt förblindas!”</t>


text:
<pb/>En profetia: HERRENS ord om Israel. HERREN, som har spänt ut himlen, lagt jordens grund och format människans livsande, säger:


text:
”Jag ska göra Jerusalem till en berusande bägare för alla grannfolk. Också Juda ska belägras, liksom Jerusalem.


text:
På den tiden ska jag göra Jerusalem till en tung sten för alla folk. Var och en som lyfter den ska göra sig illa. Alla folk på jorden ska samla sig mot den.


text:
På den dagen, säger HERREN, ska jag slå varje häst med panik och deras ryttare med vanvett. Men mina ögon ska vaka över Juda folk, medan jag slår alla folkens hästar med blindhet.


text:
<pb/>På den dagen ska jag göra ledarna i Juda till ett brinnande fyrfat bland ved, en brinnande fackla bland sädeskärvar. De ska förtära alla folk i alla riktningar runt omkring, men Jerusalems befolkning ska förbli i Jerusalem.


text:
<pb/>”HERREN ska först rädda boningarna i Juda, så att inte Davids ätt och Jerusalems invånare äras mer än Juda.


text:
På den dagen ska HERREN beskydda Jerusalems invånare. Den svagaste bland dem ska på den dagen bli lik David, och Davids ätt ska vara som Gud, som en HERRENS ängel framför dem.


text:
<pb/>Över Davids ätt och över Jerusalems invånare ska jag utgjuta en nådens och bönens ande<f>[33]</f>. De ska se upp till mig som de har genomborrat, sörja honom som man sörjer den ende sonen och gråta bittert som man gråter över den förstfödde.


text:
Landet ska sörja, släkt för släkt: Davids släkt för sig och dess kvinnor för sig, Natans släkt för sig och dess kvinnor för sig,


text:
<pb/>”Den dagen ska en källa öppnas för Davids ätt och för Jerusalems invånare, för att rena dem från synd och orenhet.


text:
<pb/>Den dagen, säger härskarornas HERRE, ska jag utplåna allt vad avgudar heter ur landet, så att man inte mer kommer ihåg dem. Även profeterna och orenhetens ande ska jag driva ut ur landet.


text:
Om någon fortfarande profeterar, ska hans far och mor, som fött honom, säga till honom: ’Du får inte leva, för du talar lögner i HERRENS namn.’ Och hans far och mor, som fött honom, ska sticka ner honom när han profeterar.


text:
<pb/>Den dagen ska varje profet skämmas för sina profetiska syner och inte längre klä sig i håriga profetkläder för att bedra<f>[34]</f>.


text:
Han ska säga: ’Jag är ingen profet. Jag är bonde och har levt av jordbruk sedan ungdomen.’<f>[35]</f>


text:
Om då någon frågar honom: ’Vad är det för sår du har på kroppen<f>[36]</f>?’ svarar han: ’Dem har jag fått hemma hos mina vänner.’


text:
<pb/><t>Upp, svärd, mot min herde,</t> <t>mot den man som stod mig nära,</t> <t>säger härskarornas HERRE.</t> <t>Slå herden, så att fåren skingras!<f>[37]</f></t> <t>Jag lyfter min hand mot de små.</t>


text:
<t>I hela landet, säger HERREN,</t> <t>ska två tredjedelar utplånas,</t> <t>men en tredjedel ska bli kvar där.</t>


text:
<t>Den tredjedelen ska jag föra genom eld,</t> <t>rena den som silver renas,</t> <t>pröva den som guld prövas.</t> <t>De ska ropa till mig,</t> <t>och jag ska svara dem.</t> <t>Jag ska säga: ’Det här är mitt folk,’</t> <t>och de ska säga: ’HERREN är min Gud.’ ”</t>


text:
<pb/>Jag ska samla alla folk till strid mot Jerusalem. Staden ska intas, husen plundras, kvinnorna våldtas och halva staden föras bort i fångenskap, men resten av folket ska inte fördrivas.


text:
Hans fötter ska den dagen stå på Olivberget, som ligger mitt emot Jerusalem, i öster. Olivberget ska dela sig mitt itu från öster till väster, till en mycket stor dal. Halva berget ska falla åt norr och halva berget åt söder.


text:
Ni ska fly genom dalen mellan mina berg, för dalen mellan bergen ska sträcka sig ända fram till Asal. Ni ska fly som ni flydde för jordbävningen på judakungen Ussias tid.<f>[39]</f> Då ska HERREN, min Gud, komma och alla heliga med honom.


text:
Det blir en unik dag, utan växling mellan dag och natt. När det blir kväll är det fortfarande ljust. HERREN vet allt om hur den dagen ska bli.


text:
<pb/>Den dagen ska friskt vatten rinna fram från Jerusalem, hälften mot östra havet, hälften mot västra havet, både sommar och vinter ska det bli så.


text:
<pb/>Hela landet från Geva till Rimmon, söder om Jerusalem, ska förvandlas till en slätt. Men staden ska resa sig och bli kvar på sin höjd, från Benjaminporten till den plats där den förra porten stod, till Hörnporten, och från Hananeltornet till de kungliga vinpressarna.


text:
<pb/>Detta är den plåga HERREN ska slå alla de folk med som stred mot Jerusalem: Deras kött ska ruttna bort medan de ännu står på sina fötter, deras ögon ska ruttna i sina hålor och deras tungor i deras mun.


text:
HERREN ska den dagen skapa stor panik bland dem, så att man vänder sig mot varandra och slåss inbördes.


text:
Juda ska också strida i Jerusalem. Alla grannfolkens rikedomar ska samlas, stora mängder av guld och silver och kläder.


text:
<pb/>Men alla överlevande från alla de folk som anföll Jerusalem ska dra dit upp, år efter år, för att tillbe kungen, härskarornas HERRE, och för att fira lövhyddefesten.


text:
Men om någon av jordens släkter inte drar upp till Jerusalem för att tillbe kungen, härskarornas HERRE, ska de inte få något regn.


text:
Om egypterna inte drar dit upp och deltar, ska de inte heller få regn. Det är den plåga HERREN låter drabba de folk som inte drar upp för att fira lövhyddefesten.<f>[41]</f>


text:
Detta är straffet för Egypten och straffet för andra folk som inte drar upp för att fira lövhyddefesten.


text:
<pb/>Den dagen ska det stå på hästarnas bjällror: ”Helgad åt HERREN”, och kokkärlen i härskarornas HERRES hus ska vara som offerskålarna framför altaret.


text:
Varje kokkärl i Jerusalem och Juda ska vara helgat åt härskarornas HERRE, och alla som kommer för att offra ska ta ett av kärlen och använda för tillredning. Den dagen ska det inte längre finnas någon kanané<f>[42]</f> i härskarornas HERRES hus.


text:
<pb/>”Jag har älskat er, säger HERREN. Men ni säger: ’På vilket sätt har du älskat oss?’ Var inte Jakob och Esau bröder? säger HERREN. Jag älskade Jakob


text:
<pb/>Om Edom säger: ”Vi är krossade, men vi ska åter bygga upp ruinerna,” så säger härskarornas HERRE: ”Låt dem bygga, jag kommer ändå att riva ner det. Det ska kallas ondskans land och folket som HERREN vredgas på för evigt.


text:
<pb/>En son hedrar sin far och en tjänare sin herre. Om jag är en far, var är min heder? Och om jag är en herre, var är min respekt? Detta säger härskarornas HERRE till er präster, som föraktar mitt namn. <pb/>Då frågar ni: ’På vilket sätt har vi föraktat ditt namn?’


text:
<pb/>Genom att ni har burit fram oren mat på mitt altare. <pb/>Ni frågar: ’På vilket sätt har vi gjort dig oren?’ <pb/>Genom att säga att HERRENS bord kan föraktas.


text:
När ni bär fram ett blint offerdjur, är det inte något ont? När ni bär fram ett halt och sjukt offerdjur, är det inte något ont? Försök komma med sådana offer till din ståthållare! Skulle han gilla dig och ta emot dig välvilligt? säger härskarornas HERRE.


text:
<pb/>Nu vädjar ni till Gud att han ska vara nådig mot oss! Skulle han, när ni nu har sådant i era händer, vara välvilligt inställd mot er?” säger härskarornas HERRE.


text:
<pb/>”Om ändå någon av er ville stänga tempeldörrarna och låta bli att i onödan tända eld på mitt altare! Jag vill inte veta av er, säger härskarornas HERRE, och jag kan inte ta emot era offer.


text:
Från öster till väster ska mitt namn bli stort bland folken. På alla platser ska man bära fram rökelse och rena offer åt mitt namn, för mitt namn är stort bland folken, säger härskarornas HERRE.


text:
Ni säger: ’Så besvärligt!’ och fnyser bara, säger härskarornas HERRE. Ni kommer med stulna, halta och sjuka djur för att offra. Skulle jag kunna ta emot sådant av er? säger HERREN.


text:
Förbannad är den bedräglige som lovar att offra ett handjur från sin hjord och sedan ändå offrar ett missbildat djur åt Herren. För jag är en stor kung, säger härskarornas HERRE, och mitt namn är fruktat bland folken.


text:
Om ni inte vill lyssna, om ni inte vill lägga på hjärtat att ära mitt namn, säger härskarornas HERRE, så ska jag sända en förbannelse över er och förbanna era välsignelser. Ja, jag har faktiskt redan förbannat dem därför att ni inte lagt detta på hjärtat.


text:
<pb/>Jag ska gå till rätta med era efterkommande och kasta gödseln från era högtidsoffer i ansiktet på er, och ni ska själva bli utkastade med den.<f>[1]</f>


text:
Då ska ni inse att jag har gett er denna befallning, för att mitt förbund med Levi ska bestå, säger härskarornas HERRE.


text:
Mitt förbund med honom innebar liv och frid, som jag gav honom för att han skulle frukta mig och bäva för mitt namn.


text:
Sann lag var i hans mun, och på hans läppar fanns ingen orätt. Han vandrade med mig i frid och uppriktighet och omvände många från deras synd.


text:
<pb/>Prästens läppar ska bevara kunskapen, och lag ska hämtas från hans mun, för han är härskarornas HERRES budbärare.


text:
Men ni har vikit av från vägen. Genom er lag har många kommit på fall. Ni har brutit Levis förbund, säger härskarornas HERRE.


text:
Därför har jag gjort er föraktade och förödmjukade inför allt folket, för ni har inte följt mina vägar, och ni har varit partiska när det gäller lagen.”


text:
<pb/>Har vi inte alla en enda fader? Har inte en och samme Gud skapat oss? Varför är vi trolösa mot varandra och vanhelgar våra förfäders förbund?


text:
Juda har varit trolöst, och i Israel och i Jerusalem förekommer avskyvärdheter, för Juda har vanhelgat HERRENS helgedom som han älskar och gift sig med en främmande guds dotter<f>[2]</f>.


text:
HERREN ska ur Jakobs boningar utrota varje man, vem han än är,<f>[3]</f> som har gjort något sådant, även om han bär fram offer till härskarornas HERRE.


text:
<pb/>Något annat ni också gör är att ni väter ner HERRENS altare med tårar, ni gråter och klagar, därför att han inte längre bryr sig om era offer eller vill ta emot något från er hand.


text:
Ni frågar: ”Varför?” Därför att HERREN har varit vittne mellan dig och din ungdoms hustru, för du har varit trolös mot henne, fastän hon är din livskamrat och maka som du ingått förbund med.


text:
Har inte han gjort dem till ett? De är hans tillhörighet, till både kött och ande. Varför? Han söker avkomma som är Guds. Var därför på er vakt!<f>[4]</f> Var inte trolös mot din ungdoms hustru.


text:
<pb/>Jag hatar skilsmässa, säger HERREN, Israels Gud, liksom att man höljer sig i våld som klädnad, säger härskarornas HERRE. Var därför på er vakt till ert sinne, och var inte trolösa!<f>[5]</f>


text:
<pb/>Ni har tröttat ut HERREN med era ord. Ni undrar: ”Tröttat ut? Hur?” Genom att säga: ”Var och en som gör det som är ont är god i HERRENS ögon”, eller: ”Var finns rättvisans Gud?”


text:
<pb/>”Se! Jag ska sända min budbärare<f>[6]</f>, och han ska bereda vägen för mig. Herren, som ni söker, ska plötsligt komma till sitt tempel, förbundets budbärare som ni längtar efter. Se, han ska komma, säger härskarornas HERRE.”


text:
<pb/>Men vem kan uthärda dagen då han kommer? Vem kan bestå när han uppenbarar sig? Han är som smältarens eld och som tvättarens såpa.


text:
Han ska sätta sig ner som den som smälter och renar silvret. Han ska rena leviterna och förädla dem som guld och silver, så att de kan frambära offer åt HERREN i rättfärdighet.


text:
<pb/>”Jag ska komma till er för att hålla dom. Jag ska genast gå till rätta med trollkarlar och äktenskapsbrytare, med dem som svär falskt och dem som inte betalar ut lön till sina anställda, dem som förtrycker änkor och faderlösa och berövar utlänningen hans rätt, och dem som inte fruktar mig, säger härskarornas HERRE.


text:
<pb/>Jag, HERREN, ändrar mig inte, och därför har ni, Jakobs ättlingar, inte blivit utrotade.<f>[7]</f>


text:
<pb/>Ända sedan era förfäders tid har ni vänt er bort från mina stadgar och inte hållit dem. Vänd tillbaka till mig, så ska jag vända mig till er, säger härskarornas HERRE. Men ni frågar: ’Vad ska vi vända tillbaka för?’


text:
<pb/>Får en människa stjäla från Gud? Ändå har ni stulit från mig. <pb/>Men ni undrar: ’Vad har vi stulit från dig?’ Tionden och offergåvor!


text:
För allt tionde till förrådshuset, så att det finns mat i mitt hus. Pröva mig i detta, säger härskarornas HERRE, så kommer jag att öppna för er himlens fönster och låta en överflödande välsignelse komma över er.


text:
Jag ska skydda er från sådant som förtär, och inget ska förstöra markens frukt för er eller skörden från vinodlingarna, säger härskarornas HERRE.


text:
<pb/>Ni har sagt: ’Det är meningslöst att tjäna Gud. Vad har vi för nytta av att följa hans befallningar och gå sörjande inför härskarornas HERRE?


text:
Nej, nu är det de fräcka vi ska prisa lyckliga. De som gör det onda har framgång, och de som utmanar Gud slipper undan!’ ”


text:
<pb/>Men då talade de som fruktade HERREN med varandra. HERREN lyssnade, han hörde. En minnesbok skrevs inför honom för dem som fruktar HERREN och ärar hans namn.


text:
<pb/>”De ska vara mina, säger härskarornas HERRE, min egendom på den dag då jag griper in. Jag ska skona dem som en far skonar sin son som tjänar honom.


text:
Då ska ni åter se skillnaden mellan den rättfärdige och den gudlöse, mellan den som tjänar Gud och den som inte gör det.


text:
<pb/>Se, dagen kommer, och den ska brinna som en ugn. Alla fräcka och de som gör det onda ska då bli till halm, och dagen som kommer ska bränna upp dem, säger härskarornas HERRE Sebaot. Varken rot eller gren ska lämnas kvar.


text:
Men för er som fruktar mitt namn ska rättfärdighetens sol gå upp med läkedom under sina vingar. Då ska ni gå ut och hoppa som kalvar som släpps ut ur sitt stall.


text:
Då ska ni trampa ner de onda, de ska bli som stoft under era fötter på den dag då jag griper in, säger härskarornas HERRE.


text:
Han ska vända fädernas hjärtan till barnen och barnens hjärtan till fäderna, så att jag inte slår landet med förbannelse när jag kommer.”


text:
<pb/><t>Abraham var far till Isak, <pb/>Isak till Jakob, <pb/>Jakob till Juda och hans bröder, <pb/></t>


text:
<t>Juda var far till Peres och Serach, och deras mor hette Tamar, <pb/>Peres var far till Hesron, <pb/>Hesron till Ram, <pb/></t>


text:
<t>Salma till Boas, vars mor hette Rachav, <pb/>Boas till Oved, vars mor hette Rut, <pb/>Oved till Jishaj, <pb/></t>


text:
<t>Josia till Jekonia<f>[2]</f> och hans bröder, som föddes vid den tid då folket fördes bort i fångenskap till Babylon. <pb/></t>


text:
<t>Efter bortförandet till Babylon: <pb/>Jekonias, far till Shealtiel, <pb/>Shealtiel till Serubbabel, <pb/></t>


text:
<pb/>Det var alltså fjorton släktled från Abraham fram till David, fjorton släktled från David fram till bortförandet till Babylon och fjorton släktled från bortförandet till Babylon fram till Kristus.


text:
<pb/>När Jesus Kristus föddes gick det till så här: Hans mor Maria var trolovad<f>[3]</f> med Josef. Men redan innan de gift sig blev hon med barn genom den heliga Anden.


text:
Josef, hennes blivande man, var rättfärdig och ville inte skämma ut Maria offentligt utan tänkte skilja sig från henne i hemlighet.<f>[4]</f>


text:
<pb/>Medan han fortfarande grubblade över detta visade sig en Herrens ängel för honom i en dröm. Ängeln sa: ”Josef, du ättling till David, tveka inte att gifta dig med Maria, för barnet hon bär har blivit till genom den heliga Anden.


text:
Hon ska få en Son, och du ska låta honom heta Jesus, för han ska rädda sitt folk från deras synder.<f>[5]</f>”


text:
<pb/><t>”Jungfrun ska bli med barn</t> <t>och föda en Son,</t> <t>och man ska ge honom namnet Immanuel”.</t> <pb/>(Det betyder: Gud med oss).<f>[6]</f>


text:
<pb/>Jesus föddes i Betlehem i Judeen under kung Herodes regeringstid. Då kom några österländska stjärntydare till Jerusalem


text:
och frågade: ”Var finns judarnas nyfödda kung? Vi har sett hans stjärna gå upp i vårt eget land och har kommit för att hylla<f>[7]</f> honom.”


text:
Han kallade därför samman folkets överstepräster och skriftlärda<f>[8]</f> och frågade dem om de visste var Messias skulle födas.


text:
<pb/><t>’Du Betlehem i Judas land,</t> <t>du är inte den mest oansenlige bland Judas furstar,</t> <t>för en härskare ska komma från dig,</t> <t>en som blir en herde för mitt folk Israel.<f>[9]</f>’ ”</t>


text:
<pb/>Då kallade Herodes i hemlighet till sig stjärntydarna igen för att få reda på den exakta tidpunkten då de först hade sett stjärnan.


text:
”Res till Betlehem och leta efter barnet”, sa han till dem. ”Och när ni har hittat det, kom då tillbaka och tala om det för mig, så att jag också kan resa dit och hylla<f>[10]</f> det.”


text:
<pb/>Efter samtalet med kungen gav stjärntydarna sig iväg, och då visade sig den stjärna igen som de hade sett gå upp i deras eget land. Den gick före dem tills den stannade över det ställe där barnet fanns.


text:
och de gick in i huset och fann barnet och hans mor, Maria. Där föll de ner för honom och hyllade<f>[11]</f> honom. Sedan tog de fram sina kistor och gav barnet gåvor. Det var guld, rökelse och myrra<f>[12]</f>.


text:
Men när de skulle återvända till sitt eget land, reste de aldrig tillbaka till kung Herodes, för de hade varnats för det genom en dröm, och därför tog de en annan väg.


text:
<pb/>När stjärntydarna hade rest sin väg visade sig en Herrens ängel i en dröm för Josef. Ängeln sa: ”Stig upp och fly till Egypten med barnet och hans mor och stanna där tills jag säger till, för kung Herodes kommer att leta efter barnet och försöka döda det.”


text:
och stannade där tills Herodes hade dött. Genom detta gick det i uppfyllelse som Herren hade förutsagt genom profeten: ”Ut ur Egypten kallade jag min Son.”<f>[13]</f>


text:
<pb/>Herodes blev rasande när han förstod att stjärntydarna hade lurat honom. Han gav order om att döda alla pojkar som var två år eller yngre, både i Betlehem och dess omgivning, med den tidsangivelse som utgångspunkt som han fått reda på av stjärntydarna.


text:
<pb/><t>”Ett rop hörs i Rama,</t> <t>klagan och bitter gråt.</t> <t>Rakel gråter över sina barn</t> <t>och låter sig inte tröstas,</t> <t>för de finns inte mer.”<f>[14]</f></t>


text:
och sa till honom: ”Gör dig klar, ta med dig barnet och hans mor och res tillbaka till Israels land, för de som försökte döda barnet är döda.”


text:
Men på vägen tillbaka blev han rädd, eftersom han fick veta att Herodes son, Archelaos, nu hade blivit kung i Judeen. I en annan dröm blev han därför uppmanad att resa till Galileen


text:
och bosatte sig i staden Nasaret. Genom detta gick det i uppfyllelse som profeterna förutsagt: Han ska kallas nasaré.<f>[15]</f>


text:
Det var honom det talades om genom profeten Jesaja, när han sa: <pb/><t>”En röst ropar i ödemarken:</t> <t>’Bana väg för Herren!</t> <t>Jämna vägen för honom!<f>[16]</f>’ ”</t>


text:
<pb/>Johannes hade kläder som var gjorda av kamelhår, och han hade ett läderbälte runt midjan. Den mat han åt var gräshoppor och vildhonung.


text:
<pb/>Men när Johannes såg att många fariseer och saddukeer<f>[17]</f> kom för att bli döpta, sa han till dem: ”Ni huggormsyngel, tror ni att ni kan klara er undan den kommande vreden?


text:
Inbilla er inte att ni bara kan säga: ’Abraham är vår stamfar.’ Jag säger er att Gud kan förvandla de här stenarna till Abrahams ättlingar!


text:
Yxan är redan satt till roten på träden. Varje träd som inte bär god frukt ska huggas ner och kastas i elden.


text:
<pb/>Jag döper er med vatten till omvändelse. Men efter mig kommer en som är starkare än jag. Jag är inte ens värdig att ta av honom hans sandaler.<f>[19]</f> Han ska döpa er i den heliga Anden och eld.


text:
Han har kastskoveln i sin hand, färdig att rensa upp sin tröskplats och samla vetet i ladan, men agnarna ska han bränna upp i en eld som aldrig slocknar.”


text:
Men Jesus svarade: ”Gör det ändå, för vi behöver uppfylla all rättfärdighet.” Då döpte Johannes honom.


text:
<pb/>När Jesus hade blivit döpt, steg han genast upp ur vattnet. Då öppnade sig himlen och han<f>[20]</f> såg Guds Ande komma ner som en duva och stanna över honom.


text:
Då kom frestaren fram till honom och sa: ”Säg till de här stenarna att bli bröd, om du nu är Guds Son!”


text:
<pb/>Men Jesus svarade: ”Det står skrivet: ’Människan lever inte bara av bröd, utan av alla de ord som utgår ur Guds mun.<f>[21]</f>’ ”


text:
och sa: ”Kasta dig ner, om du nu är Guds Son! Det står ju skrivet: <pb/><t>’Han ger sina änglar befallning om dig.</t> <t>Med sina händer ska de bära dig,</t> <t>så att du inte stöter din fot mot någon sten.<f>[22]</f>’ ”</t>


text:
<pb/>Men Jesus svarade honom: ”Det står också skrivet: ’Sätt inte Herren, din Gud, på prov.<f>[23]</f>’ ”


text:
<pb/>Därefter tog djävulen med honom upp till toppen av ett mycket högt berg och lät honom se alla riken i världen och deras härlighet.


text:
<pb/>”Försvinn, Satan”, svarade Jesus honom. ”Det står ju skrivet: ’Det är Herren, din Gud, du ska tillbe, och bara honom du ska tjäna.<f>[24]</f>’ ”


text:
Han lämnade Nasaret och bosatte sig i Kafarnaum vid Galileiska sjön, i Sebulons och Naftalis område.


text:
<pb/><t>”Sebulons land och Naftalis land,</t> <t>sjövägen, landet bortom Jordan,</t> <t>de främmande folkens Galileen  —</t>


text:
<t>det folk som lever i mörkret</t> <t>såg ett stort ljus.</t> <t>Över dem som bor i skuggans land</t> <t>har ett ljus gått upp.”<f>[25]</f></t>


text:
<pb/>En dag när han vandrade längs Galileiska sjön fick han se två bröder, Simon, som kallas Petrus, och Andreas. De höll på att kasta ut nät i sjön, för de var fiskare.


text:
<pb/>När han gick vidare fick han se två andra bröder, Jakob och Johannes, sitta i en båt tillsammans med sin far Sebedaios och göra i ordning sina nät. Han kallade på dem också, och


text:
<pb/>Jesus vandrade nu omkring i hela Galileen och undervisade i synagogorna, och vart han än kom predikade han evangeliet om riket, och han botade alla slags sjukdomar och plågor bland folket.


text:
Ryktet om honom spreds över hela Syrien<f>[26]</f>, och man förde till honom alla slags sjuka och plågade, besatta av onda andar, sådana som led av krampanfall eller var förlamade, och han botade dem.


text:
Stora folkmassor följde honom vart han än gick  —  människor från Galileen, Tiostadsområdet<f>[27]</f>, Jerusalem och hela Judeen och från andra sidan Jordan.


text:
<pb/>En dag när Jesus såg folkmassorna gick han upp på ett berg och satte sig ner. Hans lärjungar kom till honom,


text:
<pb/>Ni är jordens salt. Men om saltet har förlorat sin kraft, hur får man det salt igen? Det duger inte till något annat än att kastas ut och trampas ner av människorna.


text:
När man tänder en lampa ställer man inte ett sädesmått över den. En lampa ställer man i ett lampställ så att den lyser för alla i huset.


text:
På samma sätt ska ert ljus lysa för människorna, så att de ser allt gott ni gör och hyllar er Fader i himlen.


text:
<pb/>Tro inte att jag har kommit för att upphäva lagen eller profeterna. Nej, jag har inte kommit för att upphäva dem utan för att uppfylla dem.


text:
Sannerligen<f>[29]</f> säger jag er: inte en enda bokstav, inte minsta prick i lagen ska förgås så länge himlen och jorden finns kvar, inte innan allting har inträffat.


text:
Den som bryter mot minsta lilla bud i lagen och lär andra att göra likadant, han ska kallas som den minste i himmelriket. Men den som håller dem och lär andra att göra det, han ska kallas stor i himmelriket.


text:
<pb/>Men jag säger er: om ni inte vida överträffar de skriftlärda och fariseerna<f>[30]</f> i rättfärdighet, så kommer ni inte in i himmelriket.


text:
<pb/>Ni har hört att det sades till förfäderna: ’Du ska inte mörda,<f>[31]</f> och den som mördar någon ska dömas.’


text:
Men jag säger er: det räcker med att man blir vred på någon, så ska man dömas. Kallar någon en annan för idiot, så ska han ställas inför domstol, och förbannar någon en annan, så väntar honom Gehennas<f>[32]</f> eld.


text:
Om du därför står framför altaret för att bära fram ett offer och så kommer ihåg att någon har något emot dig,


text:
så lägg ner ditt offer vid altaret och gå och red upp det med honom. Kom sedan och bär fram ditt offer.


text:
Skynda dig att komma överens med din motpart redan innan ni är framme vid domstolen. Annars kanske han överlämnar dig till domaren, som sedan låter vakten ta hand om dig och sätta dig i fängelse.


text:
Men jag säger: den som ser på en kvinna med begär i blicken har redan varit otrogen med henne i sitt hjärta.


text:
Om ditt högra öga får dig att synda, så riv ut det och kasta det ifrån dig. Det är bättre att en del av din kropp förstörs än att hela du kastas i Gehenna.


text:
Och om din högra hand får dig att synda så hugg av den och kasta bort den. Det är bättre att en del av din kropp förstörs än att hela du kommer till Gehenna.<f>[34]</f>


text:
<pb/>Det har sagts: ’Om någon vill skilja sig från sin hustru, så kan han göra det genom att ge henne ett intyg om skilsmässan.’<f>[35]</f>


text:
Men jag säger: Den man som skiljer sig från sin hustru, utan att hon varit otrogen, han blir orsak till att hon verkligen kan bli otrogen. Och den som gifter sig med en frånskild kvinna gör så att hon är otrogen.<f>[36]</f>


text:
<pb/>Ni har också hört det sägas till förfäderna: ’Du ska inte bryta en ed som du har svurit, utan du ska hålla allt som du har lovat inför Gud.’<f>[37]</f>


text:
eller vid jorden, för jorden är pallen under hans fötter, eller vid Jerusalem, för Jerusalem är den store Kungens stad.<f>[38]</f>


text:
Säg bara ja eller nej. Det räcker. Tanken att ge mer tyngd åt orden kommer från den Onde<f>[39]</f>.


text:
Men jag säger: Möt inte ont med ont. Slår någon dig på ena kinden, så vänd också fram den andra mot honom.


text:
<pb/>Ni har hört det sägas: ’Du ska älska din medmänniska<f>[42]</f> och hata din fiende.’<f>[43]</f>


text:
Då är ni barn till er Fader i himlen. För han låter solen skina över både onda och goda och regnet falla på både rättfärdiga och orättfärdiga.


text:
<pb/>Vad är det för märkvärdigt med att ni älskar dem som älskar er? Gör inte tullindrivare<f>[44]</f> det också?


text:
Och om ni hälsar vänligt på era vänner men inte på någon annan, vad är det för märkvärdigt med det? Det gör ju de andra folken också.


text:
<pb/>När ni utövar er rättfärdighet, se då till att ni inte gör det för att människor ska lägga märke till er, för annars har ni ingen lön att vänta från er Fader i himlen.


text:
När du ger en gåva till en nödlidande, ropa då inte ut det till andra. Var inte som hycklarna som basunerar ut sina goda gärningar i synagogorna och på gatorna för att få beröm! Sannerligen säger jag er att de redan har fått ut sin lön.


text:
<pb/>När ni ber, ska ni inte visa upp er för andra som hycklarna gör. De älskar att be offentligt i gathörnen och i synagogorna där alla kan se dem. Sannerligen säger jag er att de redan har fått ut sin lön.


text:
Nej, när du ber, gå då istället in i ditt rum och stäng dörren om dig. Låt din bön vara en hemlighet mellan dig och din Fader i himlen. Han vet allt och ska belöna dig.


text:
<pb/>Rabbla inte upp tomma ord, som hedningarna gör. De tror att bönen har större chans att bli besvarad om de använder många ord.


text:
<pb/>När ni fastar<f>[49]</f>, visa då inte upp er för andra som hycklare som ser dystra och ovårdade ut bara för att folk ska lägga märke till att de fastar. Sannerligen säger jag er att de redan har fått ut sin lön.


text:
<pb/>Samla inte skatter här på jorden, där de förstörs av mal och mask och lätt kan bli stulna av inbrottstjuvar.


text:
Men om ditt öga är dåligt, så blir det mörkt i hela din kropp. Om det ljus du tror dig ha i själva verket är mörker, då är ditt mörker verkligen nattsvart.<f>[50]</f>


text:
<pb/>Ingen kan tjäna två herrar, för antingen kommer han att hata den förste och älska den andre, eller att hålla sig till den ene och inte bry sig om den andre. Ni kan inte tjäna Gud och mammon<f>[51]</f> samtidigt.


text:
<pb/>Därför säger jag er: oroa er inte för hur ni ska klara livet, hur ni ska få mat och dryck eller kläder att ta på er. Nog är livet mer än maten och kroppen mer än kläderna?


text:
Se på himlens fåglar! De varken sår eller skördar eller samlar i lador, men er Fader i himlen ger dem mat ändå. Är ni inte mycket mer värda än fåglarna?


text:
<pb/>Och varför oroar ni er för kläder? Lägg märke till liljorna på ängen hur de växer! De arbetar inte och spinner inte.


text:
Men om Gud nu ger sådana kläder åt gräset, som idag står på ängen och imorgon kastas på elden, skulle han då inte ordna kläder åt er? Så lite tro ni har!


text:
<pb/>Oroa er alltså inte för morgondagen, utan lös problemen den dag de dyker upp. En dags bekymmer räcker mer än väl.


text:
Varför säger du till henne: ’Kom så ska jag ta bort flisan ur ditt öga’, när du samtidigt har en bjälke i ditt eget?


text:
Du hycklare, ta först bort bjälken ur ditt eget öga! Sedan kan du se klart och ta bort flisan ur din medmänniskas öga.


text:
<pb/>Ge inte det som är heligt åt hundarna; de kommer att vända sig om och slita er i stycken. Och kasta inte pärlor åt svinen, de kommer att trampa på dem.


text:
För den som ber, han får, och den som söker, han finner. Och för var och en som knackar på ska dörren öppnas.


text:
Om nu ni, som är onda, har förstånd att ge goda gåvor till era barn, skulle då inte er Fader i himlen ge goda gåvor till dem som ber honom?


text:
<pb/>Gå in genom den trånga porten. Vägen till fördärvet är bred, och porten dit in är vid, och många är de som väljer den.


text:
<pb/>Akta er för falska profeter. De kommer till er förklädda till får men är i verkligheten glupska vargar.


text:
Ni kan känna igen dem på deras frukt, så som man ju inte plockar vindruvor på törnbuskar eller fikon på tistlar.


text:
<pb/>Inte alla som säger ’Herre, Herre’ till mig kommer in i himmelriket, utan bara de som gör min himmelske Faders vilja.


text:
<pb/>På den dagen ska många säga till mig: ’Herre, Herre! Vi har ju profeterat i ditt namn och drivit ut onda andar i ditt namn och gjort många under i ditt namn.’


text:
<pb/>Den som hör min undervisning och handlar efter den är klok. Han liknar en man som byggde sitt hus på berggrunden.


text:
Det blev skyfall och översvämning, och stormvindarna blåste med våldsam kraft mot huset, men det rasade inte eftersom det var byggt på berggrund.


text:
<pb/>Men den som hör min undervisning och inte handlar efter den är en dåre. Han liknar en man som byggde sitt hus direkt på sanden.


text:
När sedan regnet kom och det blev översvämning, och stormvindarna blåste mot huset, föll det ihop med ett stort brak.”


text:
Då närmade sig en spetälsk<f>[52]</f> man och föll ner för honom och bad: ”Herre, om du vill, så kan du göra mig ren.”


text:
<pb/>Då sträckte Jesus ut handen och rörde vid honom och sa: ”Det vill jag. Du är ren!” Och i samma stund var mannen fri från sin spetälska.


text:
<pb/>Men Jesus sa till honom: ”Berätta inte detta för någon, utan gå och visa upp dig för prästen. Ta också med dig det offer som Mose har bestämt,<f>[53]</f> till ett vittnesbörd för dem.”


text:
Men officeren sa: ”Herre, jag är inte värd att du går in i mitt hus.<f>[54]</f> Säg bara ett ord, så blir min tjänare frisk.


text:
Jag har själv överordnade officerare som ger mig order, och jag har andra soldater som är under mig. Om jag säger till en av dem: ’Gå’, så går han, och till en annan: ’Kom’, så kommer han, och om jag säger till min tjänare: ’Gör det här’, så gör han det.”


text:
<pb/>När Jesus hörde detta blev han mycket förvånad och sa till dem som följde honom: ”Sannerligen säger jag er: jag har inte funnit en så stark tro hos någon bland Israels folk.


text:
Jag säger er att många människor ska komma från öster och väster och ta plats med Abraham, Isak och Jakob vid måltiden i himmelriket.


text:
<pb/>Sedan sa Jesus till officeren: ”Gå hem. Det ska bli så som du trodde!” Och i samma stund blev tjänaren frisk.


text:
<pb/>När Jesus sedan kom hem till Petrus fick han se att Petrus svärmor låg till sängs med hög feber.


text:
<pb/>På kvällen förde man många besatta människor till Jesus, och han drev ut de onda andarna genom att bara tala till dem. Han botade också alla de sjuka.


text:
Så gick det i uppfyllelse som förutsagts genom profeten Jesaja: <pb/><t>”Det var våra sjukdomar han bar,</t> <t>och våra smärtor tog han på sig.”<f>[55]</f></t>


text:
<pb/>När Jesus såg att det samlades mer och mer folk befallde han att de skulle åka över till andra sidan sjön.


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Rävarna har lyor och fåglarna har bon, men Människosonen<f>[56]</f> har ingen plats där han kan vila ut.”


text:
Och plötsligt blåste en fruktansvärd storm upp med höga vågor som slog in över båten. Men Jesus sov.


text:
Men Jesus svarade: ”Varför är ni rädda? Så lite tro ni har!” Sedan reste han sig upp och talade strängt till vinden och sjön, och det blev alldeles lugnt.


text:
<pb/>Männen blev alldeles häpna. ”Vad är detta för en sorts människa”, sa de till varandra, ”eftersom till och med vinden och sjön lyder honom?”


text:
<pb/>När Jesus hade kommit över till andra sidan sjön, till gadarenernas område<f>[59]</f>, kom två män som var besatta av onda andar emot honom från gravplatsen och var så våldsamma att ingen kunde ta sig fram den vägen.


text:
<pb/>Jesus sa: ”Som ni vill, ge er iväg!” Och genast lämnade de onda andarna männen och for in i svinen, och hela hjorden rusade utför bergssluttningen och drunknade i sjön.


text:
<pb/>Herdarna som vaktat svinen sprang till staden och berättade alltihop, även det som hänt med de besatta.


text:
Alla i staden gick då ut för att träffa Jesus, och när de kom fram till honom bad de honom lämna deras område.


text:
Där kom de till honom med en förlamad man som låg på en bår. Och när Jesus såg deras tro, sa han till den förlamade: ”Var vid gott mod, min son. Dina synder är förlåtna.”


text:
”Men för att ni ska veta att Människosonen har makt att förlåta synder här på jorden,”  —  nu talade han till den förlamade: ”Res dig upp, ta din bår och gå hem!”


text:
<pb/>När folket såg vad som hände blev de alldeles förskräckta, och de hyllade Gud för att han gett sådan makt till människor.


text:
<pb/>När Jesus gick vidare därifrån fick han se en tullindrivare som hette Matteus sitta utanför tullhuset. ”Kom och följ mig”, sa Jesus till honom. Och Matteus reste sig och följde Jesus.


text:
<pb/>När Jesus senare åt i hans hus, fanns där många tullindrivare och syndare som åt tillsammans med honom och lärjungarna.


text:
<pb/>Fariseerna var upprörda. ”Hur kan er mästare äta tillsammans med tullindrivare och syndare?” frågade de Jesus lärjungar.


text:
Gå härifrån och försök förstå vad som menas med detta: ’Jag vill hellre ha nåd än slaktoffer.’<f>[61]</f> Jag har nämligen inte kommit för att kalla rättfärdiga utan syndare.”


text:
<pb/>En dag kom Johannes döparens lärjungar till Jesus och frågade honom: ”Varför fastar inte dina lärjungar som vi och fariseerna gör?”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Bröllopsgästerna kan väl inte sörja medan brudgummen är hos dem? Men en dag ska han tas ifrån dem, och då kommer de att fasta.


text:
Ingen lagar ett gammalt klädesplagg med ett stycke nytt, okrympt tyg, för då krymper det nya tyget och river sönder plagget, så att hålet blir ännu större.


text:
Och ingen häller nytt vin i gamla vinsäckar, för när vinet jäser sprängs säckarna och blir förstörda, och vinet rinner ut. Nej, nytt vin häller man i nya säckar, för då har man både vin och säckar kvar.”


text:
<pb/>Under tiden som Jesus sa detta kom en föreståndare och föll ner inför honom. ”Min dotter har just dött”, sa han. ”Kom och lägg händerna på henne, så får hon liv igen.”


text:
Men då kom en kvinna, som under tolv års tid lidit av blödningar. Hon närmade sig Jesus bakifrån och rörde vid tofsen på hans mantel,


text:
Då vände Jesus sig om och fick se henne: ”Min dotter”, sa han, ”var inte orolig!<f>[62]</f> Din tro har gjort dig frisk<f>[63]</f>.” Och från den stunden var kvinnan frisk.


text:
<pb/>När Jesus sedan kom fram till föreståndarens hus och såg flöjtblåsarna och folkskaran som klagade högljutt,


text:
Men när folket hade körts ut ur huset, gick Jesus in i rummet där flickan låg och tog henne i handen. Och genast reste hon sig upp.


text:
<pb/>När Jesus gick därifrån följde två blinda män efter honom och ropade: ”Jesus, Davids Son,<f>[64]</f> förbarma dig över oss!”


text:
De gick efter honom ända in i det hus där han bodde. Och Jesus frågade dem: ”Tror ni att jag kan göra det?” <pb/>”Ja, Herre”, svarade de. ”Det gör vi.”


text:
Jesus drev då ut den onda anden, och den stumme började tala. Folk blev häpna och sa: ”Aldrig förr har något sådant hänt i Israel!”


text:
<pb/>Jesus vandrade omkring i alla städer och byar och undervisade i synagogorna. Och vart han än kom förkunnade han evangeliet om riket, och han botade alla slags sjukdomar och plågor.


text:
När han såg människorna kände han medlidande med dem, eftersom de var nedslagna och hjälplösa, som får utan herde.


text:
<pb/>Jesus kallade nu till sig sina tolv lärjungar och gav dem makt att driva ut orena andar och att bota alla slags sjukdomar och plågor.


text:
Här är namnen på dessa tolv apostlar: Simon, som kallas Petrus, hans bror Andreas, Sebedaios söner Jakob och Johannes,


text:
<pb/>Dessa tolv sände Jesus ut, och han befallde dem: ”Gå inte till andra folk eller till någon samarisk stad,


text:
Bota sjuka, väck upp döda, gör spetälska rena och driv ut onda andar. Ge vidare vad ni har fått som gåva.


text:
och packa ingen väska för vandringen. Ta inte med extra skjortor eller skor och inte heller någon vandringsstav, för arbetaren är värd sin mat.


text:
<pb/>Varje gång ni kommer in i en stad eller en by, så sök upp någon som är värdig. Stanna sedan då tills ni fortsätter till nästa stad.


text:
och om de är värda att få del av er frid, ska de få den. Men om inte, får ni själva behålla den frid ni önskade dem.


text:
Tar man inte emot er eller lyssnar till er i en stad eller i ett hem, så gå bara därifrån. Skaka stadens damm av era fötter<f>[66]</f>.


text:
Sannerligen säger jag er: det ska bli lättare på domens dag för Sodom och Gomorra<f>[67]</f> än för en sådan stad.


text:
Akta er för människorna! Ni kommer att arresteras och dras inför domstol och bli piskade i synagogorna<f>[68]</f>.


text:
Och ni ska för min skull bli anklagade inför kungar och makthavare och få ställa upp som vittnen inför dem och främmande folk.


text:
Men när ni ställs inför domstolen behöver ni inte oroa er för hur eller vad ni ska säga, för ni ska få de rätta orden just när ni behöver dem.


text:
Syskon ska förråda varandra och låta döda varandra, och föräldrar sina barn. Barn ska göra uppror mot sina föräldrar och ta livet av dem.


text:
Ni ska bli hatade av alla för mitt namns skull. Men den som håller ut till slutet ska bli räddad.<f>[69]</f>


text:
<pb/>När ni blir förföljda i en stad så fly till en annan. Sannerligen säger jag er: Människosonen kommer tillbaka innan ni hunnit till alla Israels städer.


text:
Och en lärjunge får acceptera att det går med honom som med hans lärare, och tjänaren får acceptera att det går med honom som med hans herre. Om nu husets herre har kallats Beelsebul<f>[70]</f>, kommer man naturligtvis att säga samma sak om dem som är medlemmar i hans hushåll.


text:
<pb/>Men var inte rädda för dem, för det finns ingenting gömt som inte ska komma fram och ingenting dolt som inte ska bli känt.


text:
Vad jag säger er i mörkret, det ska ni ropa ut i dagsljuset. Och vad jag viskar i era öron, det ska ni ropa ut från hustaken.


text:
<pb/>Var inte rädda för dem som kan döda kroppen men inte har makt att göra något mer. Det finns bara en ni ska frukta, han som har makt att förgöra både själ och kropp i Gehenna<f>[71]</f>.


text:
En sparv säljs ju för en kopparslant, men ingen av dem faller död till marken utan att er Fader i himlen vet om det.


text:
Jag har kommit för att vända <pb/><t>’en son emot sin far,</t> <t>en dotter emot sin mor,</t> <t>och en svärdotter emot sin svärmor,</t>


text:
<pb/>Men om någon älskar sina föräldrar mer än mig, är han inte värdig att tillhöra mig. Och om någon älskar sina barn mer än mig, är han inte värdig att tillhöra mig.<f>[73]</f>


text:
<pb/>Den som tar emot er, han tar emot mig, och den som tar emot mig, han tar emot den som har sänt mig.


text:
Om någon tar emot en profet, därför att han är en profet, så får han samma lön som profeten. Och om någon tar emot en rättfärdig, därför att det är en rättfärdig, får han samma belöning som den människan.


text:
Den som ger så mycket som bara ett glas kallt vatten till en av dessa minsta, en som är min lärjunge, sannerligen säger jag er: han inte ska gå miste om sin lön.”


text:
<pb/>När Jesus hade gett sina tolv lärjungar dessa föreskrifter, gick han vidare för att undervisa och förkunna i städerna i Galileen.


text:
<pb/>Johannes döparen, som satt i fängelse, fick höra om Kristus gärningar och skickade därför iväg några av sina lärjungar


text:
att blinda börjar se, förlamade går, spetälska blir rena, döva hör, döda uppstår, och de fattiga får höra evangeliet.<f>[74]</f>


text:
<pb/>När Johannes lärjungar hade gått, började Jesus tala till folket om Johannes. Han sa: ”När ni gick ut i ödemarken, vad ville ni då se? Ett grässtrå som vajar för vinden?


text:
Eller vad gick ni ut för att se? En man klädd i fina kläder? Nej, män som går omkring i dyrbara kläder finns i kungapalatsen.


text:
Han är den som det står skrivet om: <pb/><t>’Se! Jag ska sända min budbärare före dig,</t> <t>och han ska bereda vägen för dig.’<f>[75]</f></t>


text:
<pb/>Sannerligen säger jag er: ingen av kvinna född har trätt fram som är större än Johannes döparen. Ändå är den minsta i himmelriket större än han.


text:
<pb/>Ända sedan Johannes döparens tid och fram tills nu har himmelriket trängt fram, och det finns de som vill få det att ske med våld<f>[76]</f>.


text:
<pb/>Vad ska jag jämföra detta släkte med? De är som barn som leker på torget och ropar till de andra barnen:


text:
<pb/><t>’Vi spelade flöjt för er,</t> <t>men ni ville inte dansa.</t> <t>Vi sjöng klagosång för er,</t> <t>men ni ville inte sörja.’</t>


text:
<pb/>Johannes döparen kom och går ofta utan mat och dricker inte vin, och då säger man: ’Han är besatt av en ond ande.’


text:
Men Människosonen har kommit och äter och dricker, och då säger folk: ’Se vilken frossare och drinkare, en vän till tullindrivare och syndare! Men vishetens gärningar ger ändå visheten rätt.<f>[79]</f>’ ”


text:
<pb/>Sedan började Jesus anklaga människorna i de städer där han hade gjort de flesta av sina under, eftersom de inte hade omvänt sig. Han sa:


text:
<pb/>”Ve dig, Korasin, och ve dig, Betsaida! För om de under som gjorts hos er hade gjorts i Tyros och Sidon<f>[80]</f>, hade de för länge sedan omvänt sig i säck och aska.


text:
Och du, Kafarnaum, du ska väl inte bli upphöjt till himlen? Nej, ner till dödsriket ska du störtas. För om de under som gjorts hos dig hade utförts i Sodom<f>[81]</f>, skulle den staden ha funnits kvar än idag.


text:
<pb/>Vid den tiden sa Jesus: ”Jag prisar dig, Fader, du som är Herre över himlen och jorden, för att du har dolt detta för de lärda och kloka, men visat det för dem som är som barn.


text:
<pb/>Min fader har överlämnat allt åt mig. Ingen känner Sonen, utom Fadern, och ingen känner Fadern, utom Sonen och de som Sonen vill uppenbara honom för.


text:
Gå in under mitt ok och lär av mig. Jag är mild och ödmjuk i hjärtat. Hos mig finner ni ro för era själar.


text:
<pb/>En sabbat<f>[82]</f> en tid senare vandrade Jesus och hans lärjungar genom några sädesfält. Hans lärjungar var hungriga och började rycka av ax och äta.


text:
<pb/>Men fariseerna fick se det och sa: ”Titta hur dina lärjungar gör sådant som inte är tillåtet<f>[83]</f> på sabbaten.”


text:
<pb/>Då sa Jesus till dem: ”Har ni aldrig läst vad David gjorde när han och hans män blev hungriga?<f>[84]</f>


text:
Han gick in i Guds hus, och både han och hans män åt av skådebröden som bara prästerna får äta. De bröt också mot lagen.


text:
Och har ni aldrig läst i lagen att prästerna som tjänstgör i templet vanhelgar sabbaten och är ändå oskyldiga?


text:
Om ni förstod vad som menas med orden: ’Jag vill hellre ha nåd än slaktoffer’<f>[85]</f>, så skulle ni inte döma oskyldiga.


text:
och där fick han se en man som hade en förtvinad hand. Fariseerna frågade honom då: ”Är det tillåtet att bota någon på sabbaten?”, för att få något att anklaga honom för.


text:
Men han svarade: ”Om någon av er har ett får och det faller i en grop på sabbaten, griper han då inte tag i det och drar upp det?


text:
Tänk då på hur mycket mer värd en människa är än ett får! Det är alltså tillåtet att göra gott på sabbaten.”


text:
Sedan sa han till mannen: ”Räck fram din hand!” Och när mannen gjorde det, blev handen lika frisk igen som den andra.


text:
<pb/>När Jesus fick reda på detta, drog han sig bort därifrån. Många människor följde efter honom, och han botade alla sjuka bland dem,


text:
<pb/><t>”Detta är min utvalda tjänare,</t> <t>min älskade, min innerliga glädje.</t> <t>Jag låter min Ande komma över honom,</t> <t>och han ska förkunna rätten för folken.</t>


text:
<t>Han krossar inte ett brutet strå,</t> <t>han släcker inte en veke som tynar.</t> <t>Han för fram rättvisan till seger.</t>


text:
<pb/>Sedan förde man till honom en besatt man som var både blind och stum. Och Jesus botade honom, så att han kunde tala och se.


text:
Men när fariseerna fick höra det, sa de: ”Han driver säkert ut de onda andarna med hjälp av Beelsebul, de onda andarnas härskare.”


text:
<pb/>Jesus, som förstod vad fariseerna tänkte, sa då till dem: ”Ett rike där man strider mot varandra går under, och en stad eller en familj där man strider mot varandra upphör snart att existera.


text:
Om nu Satan driver ut Satan, då är han ju kluven och strider mot sig själv. Då kan väl inte hans rike bestå?


text:
Och om jag driver ut de onda andarna med hjälp av Beelsebul, med vilken kraft driver då era egna anhängare ut dem? De ska därför bli era domare.


text:
Hur kan någon gå in i en stark mans hus och plundra honom på vad han äger, om han inte först binder honom? Sedan kan man plundra hans hus.


text:
<pb/>Därför säger jag er: all synd och hädelse kan förlåtas, utom hädelse mot Anden, den är oförlåtlig.


text:
Den som säger något mot Människosonen kan få förlåtelse, men den som säger något mot den heliga Anden, kommer aldrig att bli förlåten, vare sig i den här tidsåldern eller i den kommande.<f>[87]</f>


text:
<pb/>Få ett träd att bli bra, så bär det bra frukt, eller få trädet att bli dåligt, så bär det dålig frukt. För ett träd känns igen på sin frukt.


