# verses

text:
Ni huggormsyngel! Hur skulle ni som är onda kunna säga något gott? Munnen talar ju vad hjärtat är fullt av.


text:
En god människa bär fram det goda ur den godhet som lagrats i hennes hjärta, medan en ond människa bär fram det onda ur den ondska som lagrats i hennes hjärta.


text:
Jag säger er, att på domens dag ska människorna få stå till svars för varje onyttigt ord de har talat.


text:
Men Jesus svarade: ”Detta onda och trolösa släkte söker efter tecken, men det enda tecken de ska få se är profeten Jonas tecken<f>[88]</f>.


text:
På samma sätt som Jona var i den stora fisken i tre dagar och tre nätter, ska Människosonen vara i jordens hjärta i tre dagar och tre nätter<f>[89]</f>.


text:
Invånarna i Nineve ska på domens dag uppstå tillsammans med detta släkte och döma det, för de vände om när Jona predikade. Men här finns en som är större än Jona.


text:
Söderns drottning<f>[90]</f> ska på domens dag uppstå tillsammans med detta släkte och döma det, för hon kom från jordens yttersta gräns för att lyssna till Salomos vishet. Men här finns en som är större än Salomo.


text:
<pb/>När en oren ande drivs ut ur en människa, irrar den omkring i vattenlösa trakter och letar efter ro, utan att hitta någon.


text:
Då säger den: ’Jag vänder tillbaka till det hus jag kom ifrån.’ Och när den gör det och finner huset tomt, rent och iordningställt,


text:
letar den reda på sju andar till, ännu värre än den själv. Tillsammans återvänder de sedan och bosätter sig där. Den människan får det då långt värre än hon hade det förut. Så blir det också med detta onda släkte.”


text:
<pb/>Medan Jesus fortfarande talade till folket, kom hans mor och bröder dit och ville prata med honom, men de stannade utanför huset.


text:
Och snart hade det samlats så mycket folk omkring honom att han var tvungen att stiga i en båt och sitta i den och tala, medan folket stod på stranden.


text:
Men en del korn föll i bördig jord och gav skörd, hundra, sextio och trettio gånger så mycket säd som hade såtts.


text:
<pb/>Jesus lärjungar kom senare fram till honom och frågade: ”Varför berättar du liknelser för folket?”


text:
<pb/>Då svarade han: ”Ni har fått gåvan att förstå himmelrikets hemligheter, men andra har inte fått den gåvan.


text:
Det är därför jag berättar de här liknelserna, <pb/><t>’så att de ska se och höra, men ändå inte se,</t> <t>höra och förstå.’</t>


text:
<pb/>Så går det i uppfyllelse som förutsagts om dem genom profeten Jesaja: <pb/><t>’Ni lyssnar och lyssnar men fattar inget.</t> <t>Ni tittar och tittar men ser inget.</t>


text:
<t>Det här folkets hjärta är hårt.</t> <t>Deras hörsel är avtrubbad,</t> <t>så att de inte kan höra,</t> <t>och de har slutit sina ögon,</t> <t>så att de inte kan se med sina ögon</t> <t>eller höra med sina öron.</t> <t>Därför kan de inte förstå i sitt hjärta</t> <t>och inte vända om och bli botade av mig.’<f>[91]</f></t>


text:
För sannerligen säger jag er, att många profeter och rättfärdiga längtade efter att få se och höra det som ni nu får se och höra, men de fick aldrig göra det.


text:
När någon hör ordet om riket men inte förstår, kommer den Onde och rycker bort sådden ur hans hjärta. Det är sådden längs stigen.


text:
men som saknar rot inom sig och bara består en kort tid. När sedan lidanden eller förföljelser kommer på grund av ordet, faller han genast bort.


text:
Sådden bland tistlar är den som hör ordet men låter världsliga bekymmer och rikedomens lockelser kväva det, så att det blir fruktlöst.


text:
Men den bördiga jorden är den som lyssnar till ordet och förstår det och bär frukt, en skörd som är hundra, sextio eller trettio gånger så mycket som den sådd som såddes.”


text:
<pb/>Jesus berättade en annan liknelse för folket: <pb/>”Himmelriket är likt en man som sådde god säd i en åker.


text:
<pb/>Då gick tjänarna och berättade för mannen: ’Herre, det är ogräs på åkern där du ju sådde den goda säden! Var kom det ifrån?’


text:
’Det måste vara en fiende som har varit där’, svarade han. <pb/>Männen frågade då: ’Ska vi rycka upp ogräset?’


text:
Låt båda växa tillsammans tills det blir dags att skörda. Och när skördetiden kommer ska jag säga till skördemännen: Sortera först bort ogräset och bunta ihop det så att det kan brännas upp. Samla sedan in vetet i min lada.’ ”


text:
<pb/>Han berättade en annan liknelse för dem: <pb/>”Himmelriket är som när en man sår ett senapsfrö i en åker.


text:
Det är det minsta<f>[92]</f> av alla frön, men när det har växt upp är det störst bland kryddväxterna och blir till ett träd, där fåglarna kan komma och bygga bo bland grenarna.”


text:
<pb/>Han berättade också en annan liknelse: <pb/>”Himmelriket är som när en kvinna blandar in surdeg i tre mått mjöl, så att hela degen blir syrad.”


text:
<pb/>Allt detta berättade Jesus för folket genom att använda liknelser. Han talade aldrig till dem utan en liknelse,


text:
för att det skulle uppfyllas som förutsagts genom en profet: <pb/><t>”Jag vill öppna min mun för liknelser,</t> <t>jag ska yttra hemligheter gömda sedan världens skapelse.”<f>[93]</f></t>


text:
<pb/>Sedan lämnade Jesus folket och gick hem, och hans lärjungar kom och bad honom förklara liknelsen om ogräset och vetet.


text:
Människosonen ska sända ut sina änglar, och de ska rensa hans rike från alla dem som förleder andra och gör det som är mot lagen,


text:
<pb/>Himmelriket är som när en man upptäcker en skatt i en åker. I sin iver gräver han ner skatten igen och går och säljer allt han äger för att kunna köpa åkern.


text:
När nätet är fullt drar man upp det på stranden och sätter sig ner och sorterar fisken. De ätbara fiskarna lägger man i en korg, men de andra slänger man bort.


text:
<pb/>Så ska det vara vid tidsålderns slut. Änglarna ska komma och skilja de onda människorna från de rättfärdiga,


text:
<pb/>Då sa han: ”Det betyder att varje skriftlärd som blivit himmelrikets lärjunge är som en husbonde som ur sitt förråd kan ta fram både av det nya och det gamla.”


text:
Han kom sedan till sin hemstad. Där undervisade han i synagogan, och han förvånade alla med sin vishet och sina under. De sa:


text:
<pb/>”Det är ju bara snickarens son. Är inte hans mor Maria, och hans bröder Jakob, Josef, Simon och Judas,


text:
Och de retade sig på honom. <pb/>Då sa Jesus till dem: ”En profet blir föraktad bara i sin egen hemstad och i sin egen familj.”


text:
och han sa då till sina tjänare: ”Det måste vara Johannes döparen som har uppstått från de döda. Det är därför sådana krafter verkar i honom.”


text:
<pb/>Herodes hade nämligen arresterat Johannes och låtit binda honom och kasta honom i fängelse på grund av Herodias, hans bror Filippos hustru.


text:
Helst hade Herodes velat döda Johannes, men han var rädd för folket, som ansåg att Johannes var en profet.


text:
<pb/>Men när Herodes hade sin födelsedag, dansade Herodias dotter inför gästerna. Herodes blev så förtjust


text:
Kungen blev ledsen, men på grund av sitt löfte och för gästernas skull, gav han order om att hon skulle få det.


text:
<pb/>Efteråt kom Johannes lärjungar och hämtade kroppen och begravde den. Sedan gick de till Jesus och berättade vad som hade hänt.


text:
<pb/>Då Jesus fick höra vad som hade hänt åkte han iväg med en båt till en öde plats för att vara för sig själv. Men folket i städerna fick reda på det och följde efter honom till fots.


text:
<pb/>När Jesus steg ur båten och fick se allt folk som hade samlats, kände han medlidande med dem och botade dem som var sjuka.


text:
<pb/>På kvällen kom sedan hans lärjungar fram till honom och sa: ”Det är redan sent, och det här är ödemark. Skicka iväg folket, så att de kan gå till byarna och köpa sig mat.”


text:
<pb/>Sedan bad han människorna att slå sig ner i gräset, och han tog de fem bröden och de två fiskarna, såg upp mot himlen och tackade Gud för dem. Efter det bröt han bröden i bitar och gav dem till sina lärjungar, som delade ut dem till folket.


text:
Alla åt och blev mätta, och efteråt samlade man upp det som var över, och det blev tolv fulla korgar.


text:
<pb/>Genast efter detta bad Jesus sina lärjungar att sätta sig i båten och åka i förväg över till andra sidan sjön. Själv stannade han kvar för att se till att folket började vandra hemåt.


text:
Och sedan han gjort det, gick han upp på ett berg för att be. Där var han sedan ensam när det blev kväll.


text:
<pb/>Under tiden hade båten råkat i svårigheter långt ute på sjön. Det blåste upp, och båten kämpade mot vågorna i motvinden.


text:
Då hans lärjungar fick se honom gå på sjön blev de förskräckta, för de trodde det var ett spöke, och de skrek av rädsla.


text:
<pb/>Då svarade Petrus honom: ”Herre, om det verkligen är du, så säg till mig att komma till dig på vattnet.”


text:
Och genast räckte Jesus ut handen och grep tag i honom. <pb/>”Så lite tro du har!” sa Jesus. ”Varför tvivlade du?”


text:
och där blev Jesus genast igenkänd av människorna på platsen. De skickade bud i hela området, och snart kom folk dit med alla sina sjuka.


text:
Man bad att de åtminstone skulle få röra vid tofsen på hans mantel. Och alla som gjorde det blev friska.


text:
<pb/>”Varför bryter dina lärjungar mot förfädernas tradition? De tvättar ju inte händerna innan de äter.”


text:
Gud sa: ’Visa respekt för dina föräldrar’, och: ’Den som talar illa om sina föräldrar ska dömas till döden.’<f>[95]</f>


text:
Men ni menar att om någon säger till sin far eller mor: ’Det du kunde ha fått av mig ger jag som tempelgåva’,


text:
då behöver han inte respektera sina föräldrar. Så ogiltigförklarar ni Guds ord genom era egna traditioner.


text:
Människan blir inte oren av det som kommer in i munnen. Det är det som går ut ur munnen, som gör människan oren.”


text:
<pb/>Då gick hans lärjungar fram till honom och sa: ”Vet du att du retade upp fariseerna genom det du sa?”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Varje planta, som inte har planterats av min Fader i himlen, ska ryckas upp med roten,


text:
så bry er inte om fariseerna. De är blinda ledare som leder andra blinda, och om en blind leder en blind, så faller båda i gropen.”


text:
”Inser ni inte att det som kommer in i en människa bara passerar genom magen och kommer ut på avträdet?


text:
Ifrån hjärtat kommer ju onda tankar, mord, otrohet i äktenskapet, sexuell omoral, stöld, lögn och förtal,


text:
och det är sådant som gör människan oren. Men ingen blir oren av att äta utan att först ha tvättat händerna.”


text:
<pb/>En kanaaneisk kvinna från trakten kom då till honom och ropade: ”Herre, Davids Son, förbarma dig över mig! Min dotter är besatt av en ond ande och den plågar henne ständigt.”


text:
Men Jesus gav henne inte ett ord till svar. Hans lärjungar kom därför till honom och sa: ”Skicka iväg henne, hon förföljer oss ju med sina rop.”


text:
”Det är sant, Herre”, sa hon, ”men till och med hundarna äter de smulor som faller från deras herrars bord.”


text:
”Kvinna”, sa Jesus till henne, ”din tro är stark. Du ska få det du ber om.” Och i samma stund blev hennes dotter botad.


text:
Snart hade det samlats en stor folkmassa omkring honom, och de hade med sig rörelsehindrade, blinda, missbildade, stumma och många andra. Man lade dem framför Jesus, och han botade dem.


text:
Folk var alldeles häpna, för de stumma började tala, de missbildade blev friska, de rörelsehindrade gick, och de blinda kunde se. Och alla hyllade Israels Gud.


text:
<pb/>Sedan kallade Jesus på sina lärjungar och sa: ”Jag känner stort medlidande med dessa människor. De har varit hos mig i tre dagar och har inget att äta. Jag vill inte skicka iväg dem hungriga, för då kanske de svimmar av utmattning längs vägen.”


text:
<pb/>Men hans lärjungar svarade: ”Var ska vi få tag på tillräckligt med mat åt dem alla här i ödemarken?”


text:
Och han tog de sju bröden och fiskarna och tackade Gud för dem och bröt dem i bitar. Sedan gav han bitarna till sina lärjungar, som i sin tur delade ut dem till folket.


text:
<pb/>Sedan sa Jesus åt människorna att gå hem, men själv steg han i en båt och åkte över sjön till trakten kring Magadan<f>[99]</f>.


text:
<pb/>Fariseerna och saddukeerna kom fram till Jesus för att sätta honom på prov och bad honom att han skulle visa dem ett tecken från himlen.


text:
Men han svarade: ”Ni har lätt för att avläsa de tecken ni ser på himlen: Om himlen är röd på kvällen, vet ni att det blir vackert väder,


text:
och om himlen är röd och mulen på morgonen, vet ni att det snart blir oväder. Ni kan tolka himlens tecken men inte tidens.


text:
Detta onda och trolösa släkte söker efter ett tecken, men det enda tecken de ska få är Jona-tecknet.<f>[100]</f>” Sedan lämnade Jesus dem och gick därifrån.


text:
<pb/>När Jesus märkte det sa han till dem: ”Så lite tro ni har! Varför diskuterar ni att ni inte har något bröd?


text:
Förstår ni fortfarande ingenting? Kommer ni inte ihåg de fem bröden för mer än 5 000 personer, och hur många korgar ni fick över?


text:
<pb/>När Jesus kom till området kring Caesarea Filippi<f>[101]</f> frågade han sina lärjungar: ”Vem säger människorna att Människosonen är?”


text:
De svarade: ”Somliga säger Johannes döparen, några säger Elia och andra Jeremia eller någon annan av profeterna.”


text:
<pb/>”Du är lycklig, Simon, Jonas son”, sa Jesus, ”för min Fader i himlen, och inte någon människa av kött och blod, har visat detta för dig.


text:
Jag säger dig att du är Petrus<f>[102]</f>, och på den klippan ska jag bygga min församling. Inte ens dödsrikets portar ska kunna besegra den.


text:
Jag ska ge dig nycklarna in till himmelriket. Allt du binder på jorden blir bundet i himlen och allt du löser på jorden blir löst i himlen.<f>[103]</f>”


text:
<pb/>Efter det började Jesus tala öppet med sina lärjungar om att han måste gå till Jerusalem och lida mycket genom folkets ledare och översteprästerna och de skriftlärda, bli dödad och uppstå på den tredje dagen.


text:
<pb/>Petrus drog honom åt sidan och började tillrättavisa honom och sa: ”Nej, Herre! Det här ska aldrig hända dig!”


text:
<pb/>Men Jesus vände sig om och sa till Petrus: ”Gå bort ifrån mig, Satan! Du försöker få mig på fall, för det du tänker är människotankar och kommer inte från Gud.”


text:
<pb/>Sedan sa Jesus till sina lärjungar: ”Om någon vill följa mig, måste han förneka sig själv, ta sitt kors och följa mig.


text:
Vad vinner en människa om hela världen blir hennes, om hon samtidigt mister sitt liv? Vad kan hjälpa henne att få det tillbaka?


text:
Människosonen ska komma i sin Faders härlighet med sina änglar och döma varje människa för vad hon har gjort.


text:
Sannerligen säger jag er: några av er som står här kommer inte att dö förrän de har sett Människosonen komma med sitt rike.<f>[104]</f>”


text:
<pb/>Sex dagar senare tog Jesus med sig Petrus, Jakob och hans bror Johannes till ett högt berg, där de kunde vara för sig själva.


text:
Där förvandlades hans utseende inför dem: hans ansikte lyste som solen, och hans kläder blev bländande vita.


text:
Då sa Petrus till Jesus: ”Herre, det är gott att få vara här. Om du vill kan jag bygga tre hyddor, en åt dig och en åt Mose och en åt Elia.”


text:
<pb/>Men just som han sa det, sveptes de in i ett ljust moln som sänkte sig över dem och en röst från molnet sa: ”Detta är min älskade Son, han är min glädje. Lyssna på honom!”


text:
<pb/>När lärjungarna hörde rösten blev de fruktansvärt rädda och kastade sig ner med ansiktet mot marken.


text:
<pb/>På väg ner från berget befallde Jesus dem: ”Berätta inte för någon om det ni har sett, förrän Människosonen har uppstått från de döda.”


text:
Jag säger er, att Elia redan har kommit, men ingen kände igen honom, och de behandlade honom som de ville. På samma sätt ska de också låta Människosonen få lida.”


text:
<pb/>När de hade kommit tillbaka till folket igen, kom det fram en man och föll på knä för Jesus och sa:


text:
”Herre, förbarma dig över min son! Han får svåra kramper och lider mycket. Han faller ofta i elden eller i vattnet.


text:
”Detta trolösa och förvridna släkte!” svarade Jesus. ”Hur länge måste jag vara hos er? Hur länge måste jag stå ut med er? Ta hit pojken till mig.”


text:
Sedan talade Jesus strängt till den onda anden i pojken. Anden lämnade pojken, och från den stunden var han frisk.


text:
<pb/>När Jesus och hans lärjungar var för sig själva igen, frågade de Jesus: ”Varför kunde inte vi driva ut den?”


text:
”Därför att ni har så liten tro”, svarade Jesus. ”Sannerligen säger jag er: om ni hade tro som ett senapsfrö, kunde ni säga till det här berget: ’Flytta dig dit bort!’ och det skulle göra det. Inget skulle vara omöjligt för er.”<f>[106]</f>


text:
<pb/>När de samlades igen i Galileen, sa Jesus till dem: ”Människosonen ska bli förrådd och överlämnad till människorna,


text:
och de kommer att döda honom. Men på den tredje dagen ska han uppstå från de döda.” Då blev hans lärjungar bedrövade.


text:
<pb/>När de återvänt till Kafarnaum, kom de män som tog upp tempelskatten fram till Petrus och frågade: ”Betalar inte er mästare någon tempelskatt<f>[107]</f>?”


text:
Petrus svarade: ”Jo, visst gör han det.” Sedan gick han in i huset, men innan han hann säga något, frågade Jesus honom: ”Vad tror du, Simon<f>[108]</f>? Kräver kungarna på jorden tull och skatt av sitt eget folk eller av andra?”<f>[109]</f>


text:
”Av andra naturligtvis”, svarade Petrus. ”Då går alltså de egna medborgarna fria”, sa Jesus.<f>[110]</f>


text:
”Men vi ska inte ge dem något att anklaga oss för, så gå ner till stranden och kasta ut en metkrok och öppna munnen på den första fisk du får. Då kommer du att hitta ett silvermynt, som räcker till skatt för oss båda två. Ta det och betala männen.”<f>[111]</f>


text:
och sa: ”Sannerligen säger jag er: om ni inte omvänder er och blir som barn, kommer ni överhuvudtaget inte in i himmelriket.


text:
<pb/>Men om någon förför en av dessa små som tror på mig, skulle det vara bättre för den personen att få en stor kvarnsten bunden runt halsen och att han sänktes i havets djup.


text:
Ve dig världen för dina förförelser! Förförelser måste ju komma, men ve den människa som förför andra!


text:
Om din hand eller fot förför dig, så hugg av den och kasta bort den. Det är bättre att gå in i livet stympad eller handikappad än att kastas i den eviga elden med både händer och fötter i behåll.


text:
Och om ditt öga förför dig, så riv ut det och kasta bort det. Det är bättre att gå in i livet enögd än att kastas i elden i Gehenna med båda ögonen i behåll.<f>[112]</f>


text:
Se till att ni inte föraktar någon enda av dessa små, för jag säger er att deras änglar alltid ser min Faders ansikte i himlen.<f>[113]</f>


text:
<pb/>Vad tror ni? Om en man har hundra får och ett har kommit bort, lämnar han inte de nittionio andra kvar bland bergen och ger sig iväg för att leta efter det som har försvunnit?


text:
Och när han har hittat det, sannerligen säger jag er att han gläder sig mer över det än över de nittionio andra som aldrig kom bort.


text:
<pb/>Men om din nästa har begått en synd mot dig, så gå till honom enskilt och tillrättavisa honom. Lyssnar han då på dig har du vunnit tillbaka din nästa.


text:
Men om han inte gör det, så hämta en eller två personer som vittnen, för det krävs två eller tre vittnen för att en sak ska avgöras.<f>[114]</f>


text:
Vägrar han fortfarande att lyssna på dig, ska du ta upp fallet i församlingen. Och om han inte vill lyssna på församlingen heller, så behandla honom som en främling eller en tullindrivare.


text:
Sannerligen säger jag er: allt ni binder på jorden blir bundet i himlen och allt ni löser på jorden blir löst i himlen.<f>[115]</f>


text:
<pb/>Jag säger er också att allt som två av er här på jorden kommer överens att be om, det ska de få av min Fader i himlen.


text:
<pb/>Då kom Petrus fram till honom och frågade: ”Herre, hur många gånger måste jag förlåta en människa som syndar mot mig? Räcker det med sju gånger?”


text:
När han började granskningen visade det sig att en av dem var skyldig honom flera miljarder.<f>[117]</f>


text:
Och eftersom tjänaren inte kunde betala tillbaka pengarna, befallde kungen att han skulle säljas tillsammans med sin hustru och sina barn och allt han ägde, så att skulden kunde betalas på det sättet.


text:
<pb/>Men när tjänaren gick därifrån, träffade han på en annan tjänare som var skyldig honom 100 denarer<f>[118]</f>. Och han tog struptag på honom och krävde pengarna tillbaka.


text:
Men mannen ville inte vänta, utan gick därifrån och ordnade så att den andre tjänaren blev satt i fängelse tills hela skulden var betald.


text:
<pb/>När de andra tjänarna fick reda på detta blev de mycket upprörda och gick till kungen och berättade vad som hade hänt.


text:
Kungen kallade då till sig tjänaren och sa: ’Din usling! Här avskrev jag denna stora skuld bara för att du bad mig om det.


text:
<pb/>Sedan lät den uppretade kungen sina fångvaktare ta hand om mannen, tills han betalt allt han var skyldig.


text:
På samma sätt ska min Fader i himlen göra med er, om ni inte av hela hjärtat förlåter era medmänniskor.”


text:
<pb/>När Jesus hade avslutat detta tal, lämnade han Galileen och gick mot Judeen och till andra sidan Jordan.


text:
<pb/>Då kom några fariseer för att pröva Jesus. De frågade: ”Har en man<f>[119]</f> rätt att skilja sig från sin hustru av vilken orsak som helst?”


text:
”Har ni inte läst i Skriften?” svarade Jesus, ”att från början skapade Gud dem till man och kvinna,<f>[120]</f> och


text:
att en man därför lämnar sin far och mor och håller sig till sin hustru, så att de två blir ett kött.<f>[121]</f>


text:
<pb/>Då frågade de: ”Varför bestämde då Mose att en man kan ge ett intyg om skilsmässan och skicka iväg kvinnan?”<f>[122]</f>


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Mose tillät er att skiljas för era hårda hjärtans skull, men det var inte så från början.


text:
Jag säger er att den som skiljer sig från sin hustru, utan att hon varit otrogen, och sedan gifter sig med en annan, han begår äktenskapsbrott.<f>[123]</f>”


text:
<pb/>Då sa hans lärjungar till honom: ”Om det är på det sättet, är det bättre att inte gifta sig alls.”


text:
En del föds utan könsidentitet, andra har kastrerats av människor, och andra lever frivilligt i avhållsamhet och avstår från att gifta sig för himmelrikets skull. Den som kan ta till sig detta, ska göra det.”


text:
<pb/>Sedan kom man till Jesus med barn för att han skulle lägga händerna på dem och be. Men hans lärjungar körde bort dem.


text:
<pb/>Då sa Jesus: ”Låt barnen komma till mig och hindra dem inte, för himmelriket tillhör sådana som de.”


text:
<pb/>En ung man kom nu och frågade Jesus: ”Mästare, vad ska jag göra för gott för att få evigt liv?”


text:
<pb/>”Varför frågar du mig om vad som är gott?” svarade Jesus. ”Det finns bara en som är god. Men evigt liv kan du få om du håller buden.”


text:
”Vilka av buden?” frågade mannen. Jesus svarade: ” ’Du ska inte mörda, Du ska inte vara otrogen i ditt äktenskap, Du ska inte stjäla, Du ska inte vittna falskt,


text:
<pb/>Jesus sa till honom: ”Om du vill bli fullkomlig, så gå och sälj allt du äger och ge pengarna till de fattiga. Då ska du få en skatt i himlen. Kom sedan och följ mig.”


text:
<pb/>Då sa Jesus till sina lärjungar: ”Sannerligen säger jag er: det är svårt för en rik människa att komma in i himmelriket!


text:
Ja, jag säger er att det är lättare för en kamel att komma igenom ett nålsöga än för en rik att komma in i Guds rike.”


text:
<pb/>Då sa Petrus till honom: ”Vi har ju lämnat allt för att följa dig. Kommer vi att få något för det?”


text:
<pb/>”Ja”, svarade Jesus. ”Sannerligen säger jag er: vid världens pånyttfödelse, när Människosonen sätter sig på sin härlighets tron, då ska också ni som har följt mig få sitta på tolv troner och döma Israels tolv stammar.


text:
Var och en som har lämnat hus eller syskon eller föräldrar eller barn eller åkrar för min skull ska få hundrafalt igen och få evigt liv som arv.


text:
<pb/>Himmelriket är som när en jordägare gick ut tidigt en morgon för att anställa arbetare till sin vingård.


text:
<pb/>Klockan nio gick jordägaren ut igen och fick se några andra män stå på torget utan att ha något att göra.


text:
<pb/>Klockan fem, en timma innan arbetsdagens slut, var han tillbaka i staden igen och såg då några andra män stå där. Han frågade dem: ’Varför har ni inte arbetat på hela dagen?’


text:
<pb/>’Därför att ingen har anställt oss’, svarade de. ’Gå då iväg och arbeta tillsammans med de andra i min vingård’, sa han till dem.


text:
<pb/>När kvällen sedan kom, bad jordägaren sin förman att kalla på arbetarna och ge dem deras lön och börja med dem som kommit sist.


text:
När de män som anställts först kom för att få sin lön, trodde de därför att de skulle få mycket mer. Men också de fick en denar.


text:
’De här karlarna har bara hållit på en timma och ändå betalar du lika mycket till dem som till oss, trots att vi har arbetat hela dagen i den brännande hettan.’


text:
<pb/>’Min vän’, svarade han en av dem, ’jag har inte handlat fel mot dig. Kom vi inte överens om en denar?


text:
Har jag inte rätt att göra vad jag vill med mina egna pengar? Eller ser du med onda ögon på att jag är generös?’


text:
<pb/>När Jesus var på väg upp till Jerusalem samlade han sina tolv lärjungar omkring sig och sa till dem medan de gick:


text:
<pb/>”Vi är nu på väg till Jerusalem. Där kommer Människosonen att bli förrådd och överlämnad till översteprästerna och de skriftlärda, och de ska döma honom till döden


text:
och överlämna honom till hedningarna<f>[125]</f> för att hånas och piskas och korsfästas, men på den tredje dagen ska han uppstå.”


text:
<pb/>Lite senare kom Sebedaios söners mor fram till Jesus tillsammans med sina söner och föll ner för honom; hon ville be om något.


text:
”Vad vill du?” undrade han. Hon svarade: ”Jag vill att du ska låta mina söner få sitta en på höger och en på vänster sida om dig i ditt rike.”<f>[126]</f>


text:
Men Jesus sa: ”Ni vet inte vad ni ber om. Kan ni dricka den bägare som jag måste dricka?” ”Ja”, svarade de. ”Det kan vi.”


text:
<pb/>Då sa Jesus till dem: ”Ni kommer att få dricka min bägare, men jag bestämmer inte vilka som ska sitta på min högra och på min vänstra sida. De platserna ges åt dem som min Fader har berett dem för.”


text:
Men Jesus kallade dem till sig och sa: ”Ni vet att furstarna regerar över folken och stormännen utövar makt över dem.


text:
Men så får det inte gå till bland er. Den av er som vill bli stor bland er måste vara de andras tjänare,


text:
Inte heller Människosonen har kommit för att bli tjänad, utan för att tjäna och ge sitt liv till lösen för många.”


text:
<pb/>Just då satt två blinda män vid vägkanten, och när de fick höra att Jesus kom gående, började de ropa: ”Herre, Davids Son, förbarma dig över oss!”


text:
Folket försökte få dem att hålla tyst, men de ropade bara ännu högre: ”Herre, Davids Son, förbarma dig över oss!”


text:
<pb/>När Jesus hörde detta, stannade han och kallade dem till sig och frågade: ”Vad vill ni att jag ska göra för er?”


text:
Då fylldes Jesus av medlidande med dem och rörde vid deras ögon. Och genast återfick de sin syn. Sedan följde de med honom.


text:
<pb/>När de närmade sig Jerusalem och kom till Betfage vid Olivberget, skickade han iväg två lärjungar


text:
och sa till dem: ”Gå till byn som ligger framför er. Där kommer ni genast att hitta ett åsnesto stå bundet med ett föl bredvid sig. Ta dem och led hit dem,


text:
och om någon frågar vad ni håller på med, så säg bara: ’Herren behöver dem och kommer snart att lämna tillbaka dem.’ ”


text:
<pb/><t>”Säg till dotter Sion<f>[127]</f>:</t> <t>’Se, din kung kommer till dig,</t> <t>ödmjuk och ridande på en åsna,</t> <t>ja, på ett åsneföl.’ ”<f>[128]</f></t>


text:
Många i folkmassan bredde ut sina mantlar på vägen, och andra skar kvistar från träden och strödde ut på vägen.<f>[129]</f>


text:
Och allt folket, både de som gick framför Jesus och de som gick efter, ropade: <pb/><t>”Hosianna<f>[130]</f>, Davids Son!” <pb/>”Välsignad är han som kommer i Herrens namn!” <pb/>”Hosianna i höjden!”</t>


text:
<pb/>Det blev stor uppståndelse i hela Jerusalem när han red in, och människorna frågade: ”Vem är han?”


text:
<pb/>Sedan gick Jesus in i templet och drev ut alla köpmännen och deras kunder ur templet. Han välte omkull borden för dem som växlade pengar och stånden för dem som sålde duvor.<f>[131]</f>


text:
Och han sa till dem: ”Det står skrivet: ’Mitt hus ska kallas ett bönehus.’ Men ni gör det till ett rövarnäste.”<f>[132]</f>


text:
Men när översteprästerna och de skriftlärda såg dessa märkliga under och små barn som ropade på tempelområdet: ”Hosianna, Davids Son”<f>[133]</f>, blev de upprörda och frågade honom: ”Hör du inte vad barnen ropar?”


text:
”Jo”, svarade Jesus. ”Men har ni inte läst: <pb/><t>’Av barns och småbarns mun</t> <t>har du gjort en lovsång till dig<f>[134]</f>?’ ”</t>


text:
Han fick då syn på ett fikonträd vid vägen, gick fram för att se om det fanns någon frukt på det men det fanns bara blad.<f>[135]</f> Då sa han till trädet: ”Aldrig mer ska du bära frukt!” Och genast vissnade fikonträdet.


text:
<pb/>Lärjungarna blev alldeles häpna och frågade: ”Hur kom det sig att fikonträdet vissnade så fort?”


text:
<pb/>Då sa Jesus till dem: ”Sannerligen säger jag er: om ni tror och inte tvivlar, kan ni också göra så här med fikonträdet, och mer än så. Ni kan till och med säga till det här berget: ’Upp med dig och kasta dig i havet’ och det kommer att göra det.


text:
<pb/>När Jesus hade kommit till tempelplatsen och höll på att undervisa där, kom översteprästerna och folkets ledare fram till honom. De frågade: ”Vad har du för fullmakt att göra detta, och vem har gett dig den fullmakten?”


text:
Jesus sa: ”Jag vill också ställa en fråga till er. Om ni svarar på den, ska jag tala om för er vad jag har för fullmakt att göra detta.”


text:
”Varifrån kom Johannes dop, från himlen eller från människor?” <pb/>De började genast diskutera med varandra och sa: ”Om vi säger att det var från himlen, så kommer han att fråga varför vi inte trodde på honom.


text:
Men om vi säger att det var från människor, då kommer vi att få vara rädda för folket. Alla anser ju att Johannes var en profet.”


text:
Därför svarade de till slut: ”Vi vet inte.” <pb/>Då sa Jesus till dem: ”I så fall säger inte jag heller vad jag har för fullmakt att göra detta.”


text:
<pb/>”Men vad säger ni om det här? En man hade två söner, och en dag sa han till den ene: ’Gå ut och arbeta i vingården idag.’


text:
Sedan sa fadern likadant till den andre, och han svarade: ’Javisst, far, det ska jag göra.’ Men han gick aldrig.


text:
Vilken av dessa två lydde sin far?” De svarade: ”Den förste naturligtvis.” <pb/>Då sa Jesus till dem: ”Sannerligen säger jag er: tullindrivare och prostituerade ska gå före er till Guds rike.


text:
Johannes kom ju och visade er rättfärdighetens väg, men ni trodde inte på honom. Tullindrivarna och de prostituerade trodde däremot på honom. Men trots att ni såg detta ångrade ni er inte och började tro på honom.


text:
<pb/>Hör nu på en annan liknelse. En jordägare planterade en vingård. Han byggde en mur runt omkring den och grävde en grop där han kunde pressa druvorna. Han byggde också ett vakttorn. Sedan arrenderade han ut vingården till några lantbrukare medan han själv reste bort.


text:
När det så blev dags att skörda, sände han några tjänare till lantbrukarna för att hämta den del av skörden som var hans.


text:
<pb/>Men när lantbrukarna fick se sonen, sa de till varandra: ’Här kommer arvtagaren. Kom så dödar vi honom och lägger beslag på den själva!’


text:
Översteprästerna och folkets ledare svarade: ”Han kommer helt säkert att döda dem, och sedan arrenderar han ut vingården till andra som ger honom hans del av skörden när det är dags.”


text:
<pb/>Då sa Jesus till dem: ”Har ni aldrig läst i Skrifterna: <pb/><t>’Den sten som inte dög åt byggnadsarbetarna</t> <t>har blivit en hörnsten.</t> <t>Det är Herrens verk</t> <t>och förunderligt i våra ögon.’<f>[136]</f></t>


text:
<pb/>Därför säger jag er att Guds rike ska tas ifrån er och överlämnas till ett folk som bär dess frukt.


text:
Den som snubblar på den stenen blir krossad, och den som stenen faller på blir söndersmulad.<f>[137]</f>”


text:
<pb/>När översteprästerna och fariseerna hörde Jesus liknelser, förstod de att det var dem han talade om.


text:
Därför ville de arrestera honom genast, men de var rädda för folket, som ansåg att Jesus var en profet.


text:
<pb/>Då sände han andra tjänare för att säga till dem: ’Allt är klart för måltiden, mina oxar och kalvar är slaktade. Skynda er att komma!’


text:
<pb/>Men de var inte intresserade. De fortsatte var och en med sitt, den ene med sin lantgård, den andre med sina affärer.


text:
<pb/>Sedan sa han till sina tjänare: ’Bröllopsfesten är klar, men de gäster jag bjöd in är inte värdiga.


text:
Tjänarna gjorde då det och tog med sig alla de kunde hitta, både onda och goda, och festsalen fylldes med gäster.


text:
<pb/>Men när kungen kom in för att hälsa på gästerna lade han märke till en man som inte hade bröllopskläder på sig.


text:
’Min vän’, frågade han, ’hur kan du vara här utan att ha bröllopskläder på dig?’ Men mannen kunde inte svara.<f>[138]</f>


text:
<pb/>Då sa kungen till sina tjänare: ’Bind hans händer och fötter och kasta ut honom i mörkret här utanför. Där ska man gråta och skära tänder.’ 


text:
<pb/>Då gick fariseerna iväg för att fundera ut ett sätt att få Jesus att säga något som de kunde arrestera honom för.


text:
De skickade några av sina lärjungar, tillsammans med Herodes anhängare<f>[139]</f>, och lät dem säga till Jesus: ”Mästare, vi vet att du är uppriktig och verkligen lär oss Guds väg. Du låter dig inte påverkas av någon och ser inte till personen.


text:
<pb/>Samma dag kom några av saddukeerna, som påstår att det inte finns någon uppståndelse, och därför frågade de honom:


text:
”Mästare, Mose har sagt: ’Om en man dör barnlös, ska hans bror gifta sig med änkan och skaffa en arvtagare åt sin bror.’<f>[140]</f>


text:
Nu fanns det faktiskt bland oss sju bröder. Den förste av bröderna gifte sig och dog barnlös, och därför gifte sig bror nummer två med änkan.


text:
Men han dog också barnlös, och då gifte sig bror nummer tre med henne. Så fortsatte det tills hon varit gift med dem alla sju.


text:
När de döda har uppstått, ska de inte gifta sig eller bli bortgifta, utan vara som änglarna i himlen.


text:
’Jag är Abrahams, Isaks och Jakobs Gud’.<f>[141]</f> Gud är inte en gud för döda, utan för levande.<f>[142]</f>”


text:
<pb/>Jesus svarade: ” ’Du ska älska Herren, din Gud, av hela ditt hjärta, av hela din själ och av hela ditt förstånd.’<f>[143]</f>


text:
<pb/><t>’Herren sa till min Herre:</t> <t>Sätt dig på min högra sida,</t> <t>tills jag har lagt dina fiender under dina fötter.’<f>[145]</f></t>


text:
Därför ska ni lyda och följa vad de säger, men följ inte deras exempel, för de talar gärna, men handlar inte efter sina egna ord.


text:
De binder ihop tunga bördor som de lägger på människornas axlar, men själva vill de inte röra ett finger för att flytta dem.


text:
<pb/>Allt de gör, gör de för att synas. De går omkring med breda böneremmar<f>[146]</f> på armarna och sätter långa tofsar<f>[147]</f> på sina mantlar.


text:
De älskar att sitta vid honnörsborden under festerna, och i synagogorna tar de plats på främsta raden.


text:
<pb/>Ve er, skriftlärda och fariseer, ni hycklare som stänger himmelriket för människorna. Ni går inte själva in, och dem som vill komma in hindrar ni.<f>[149]</f>


text:
<pb/>Ve er, skriftlärda och fariseer, ni hycklare, som kan resa över både hav och land för att vinna en enda proselyt, men sedan gör ni honom till ett Gehennas barn, dubbelt värre än ni själva.


text:
<pb/>Ve er, ni blinda ledare! Ni påstår att om man svär vid templet betyder det ingenting, men om man svär vid guldet i templet är det bindande.


text:
Ni säger också att om man svär vid altaret betyder det ingenting, men om man svär vid gåvan på altaret är det bindande.


text:
<pb/>Ve er, skriftlärda och fariseer, ni hycklare! Ni ger en tiondel av mynta, dill och kummin, men ni struntar i det som är långt viktigare: rättvisa, barmhärtighet och trohet. Visst ska ni göra det ena, men försumma inte det andra.<f>[150]</f>


text:
<pb/>Ve er, skriftlärda och fariseer, ni hycklare! På utsidan gör ni bägaren och skålen ren, men inuti är de fulla av girighet och njutningslystnad.


text:
<pb/>Ve er, skriftlärda och fariseer! Ni är som vitmålade gravar, vackra på utsidan, men inuti är de fyllda av döda människors ben och orenhet.


text:
<pb/>Ve er, skriftlärda och fariseer, ni hycklare! Ni bygger profeternas gravar och smyckar de rättfärdigas minnesstenar.


text:
Jag ska sända er profeter och visa män och skriftlärda. En del av dem kommer ni att döda och korsfästa. Andra kommer ni att piska i era synagogor och förfölja från stad till stad.


text:
Men på grund av detta ska ni få stå till svars för alla mord på de rättfärdiga, ända från Abel till Sakarja, Berekjas son, honom som ni mördade mellan templet och altaret.<f>[152]</f>


text:
<pb/>Jerusalem, Jerusalem, du som mördar profeterna och stenar dem som sänts till dig! Hur ofta har jag inte velat samla dina barn, precis som hönan samlar sina kycklingar under vingarna, men ni ville inte.


text:
Jag säger er: ni kommer härefter inte att få se mig igen förrän ni säger: ’Välsignad är han som kommer i Herrens namn.<f>[153]</f>’ ”


text:
<pb/>När Jesus lämnade templet och var på väg därifrån, kom hans lärjungar fram och ville få honom att beundra tempelbyggnaderna.


text:
Men han sa till dem: ”Sannerligen säger jag er: allt detta som ni nu ser kommer att jämnas med marken, inte en sten ska lämnas kvar på den andra.”


text:
<pb/>När Jesus senare satt på Olivberget och var ensam med sina lärjungar, kom de fram till honom och frågade: ”Berätta för oss, när ska detta hända? Vad blir tecknet som visar att du kommer tillbaka, och att tidsålderns slut närmar sig?”


text:
Ni kommer att få höra om krig och rykten om krig, men låt er inte skrämmas. Det måste ske, men det betyder inte att slutet har kommit.


text:
Folk och länder ska resa sig mot varandra, och det blir hungersnöd och jordbävningar på den ena platsen efter den andra.


text:
Och evangeliet om riket ska förkunnas i hela världen, till vittnesbörd för alla folk. Sedan ska slutet komma.


text:
<pb/>När ni ser ’den vanhelgande skändligheten’, som är omtalad genom profeten Daniel, stå på den heliga platsen<f>[155]</f> (må den som läser detta förstå det),<f>[156]</f>


text:
för detta lidande ska bli så svårt att inget liknande har inträffat sedan världens begynnelse, och inte heller senare kommer att inträffa.


text:
Falska messiaser och falska profeter ska komma och göra stora tecken och under för att om möjligt lura också de utvalda.


text:
<pb/>Får ni alltså höra ett rykte om att han är ute i öknen, så gå inte dit. Och säger någon att han har gömt sig någonstans, så tro det inte!


text:
För som när blixten flammar till över himlen från öster till väster, så ska det vara när Människosonen återvänder.


text:
<pb/>Strax efter den tidens lidande <pb/><t>’kommer solen att förmörkas</t> <t>och månen att sluta lysa.</t> <t>Stjärnorna ska falla från himlen</t> <t>och himlens krafter skakas.’<f>[158]</f></t>


text:
<pb/>Då ska Människosonens tecken visa sig på himlen, och alla folk på jorden ska jämra sig och klaga. De ska få se Människosonen komma på himlens moln med makt och stor härlighet.<f>[159]</f>


text:
Och till ljudet av mäktiga trumpetstötar ska han sända ut sina änglar för att samla ihop hans utvalda från alla väderstreck, från himlens ena gräns till den andra.


text:
<pb/>Lär er en liknelse från fikonträdet: När kvisten blir mjuk och löven börjar spricka ut, då vet ni att sommaren snart är här.


text:
<pb/>Ingen känner till dagen eller timmen, inte ens änglarna i himlen, eller ens Sonen. Bara Fadern vet det.


text:
Dagarna innan floden kom åt man och drack och gifte sig och blev bortgift, ända till den dag då Noa gick in i arken.


text:
Ingen anade någonting förrän floden kom och dränkte dem allihop. Så kommer det också att vara när Människosonen återvänder.


text:
Ni ska veta att om husägaren bara visste vilken tid på natten tjuven tänkte komma, skulle han hålla sig vaken och hindra honom från att bryta sig in.


text:
<pb/>Vem är en trogen och klok tjänare, som av sin herre har fått i uppgift att ansvara för de andra tjänarna och ge dem mat när de behöver?


text:
Han ska slå honom i stycken och låta honom dela plats med hycklarna. Där ska man gråta och skära tänder.


text:
<pb/>Då blir det med himmelriket som när tio unga flickor tog sina oljelampor och gick ut för att möta brudgummen.


text:
Men de fem som inte hade någon extra olja bad att de andra skulle dela med sig, eftersom deras lampor slocknade.


text:
Då svarade de andra: ’Vi har inte så mycket att det räcker till er också. Gå iväg till dem som säljer olja och köp det ni behöver!’


text:
<pb/>Men medan de var borta och köpte olja, kom brudgummen. De som var beredda fick då följa med honom in till bröllopsfesten, och porten låstes.


text:
<pb/>Det blir nämligen som när en man reste utomlands. Han samlade sina tjänare och gav dem i uppdrag att förvalta hans förmögenhet medan han var borta.


text:
Till den ene gav han fem säckar med pengar<f>[161]</f>, till den andre två säckar och till den tredje en säck, allt efter deras förmåga. Sedan reste han.


text:
Mannen som hade fått fem säckar började genast köpa och sälja och tjänade snart ihop fem säckar till.


text:
Men den man som hade fått bara en säck gick och grävde en grop i marken och gömde sin herres pengar.


text:
Den man som hade fått fem säckar med pengar kom då och gav honom tio säckar tillbaka och sa: ’Herre, du gav mig fem säckar med pengar. Här har jag tjänat ihop fem till.’


text:
<pb/>’Bra!’ sa hans herre. ’Du är en god och pålitlig tjänare. Du har troget förvaltat den lilla summa du fick. Därför ska du få ansvar för mycket mer. Kom in och dela glädjen med din herre!’


text:
<pb/>Sedan kom den man fram som hade fått två säckar med pengar, och han rapporterade: ’Herre, du gav mig två säckar med pengar att förvalta, och jag har tjänat ihop två till.’


text:
<pb/>Till sist kom den man fram som bara hade fått en säck med pengar, och han sa: ’Herre, jag vet att du är en hård man. Du skördar där du inte har sått och samlar ihop sådant du inte har planterat.


text:
Därför vågade jag inte ge mig in i några affärer, utan grävde ner pengarna i jorden. Här får du dem tillbaka!’


text:
<pb/>Men hans herre svarade: ’Du är en ond och lat tjänare! Du visste att jag skördar där jag inte har sått och samlar ihop sådant jag inte har planterat.


text:
Då borde du åtminstone ha satt in mina pengar på banken, så att jag hade fått ränta på dem när jag kom tillbaka.


text:
För den som har ska få ännu mer. Men den som inte har, han ska bli fråntagen till och med det han har.


text:
<pb/>När Människosonen kommer i sin härlighet tillsammans med alla sina änglar, då ska han sätta sig på sin härlighets tron.


text:
Alla folk ska samlas inför honom, och han ska dela in människorna i två grupper, som när en herde skiljer fåren från getterna.


text:
<pb/>Sedan ska Kungen säga till dem som står på hans högra sida: ’Kom alla ni som min Fader har välsignat. Gå in i det rike som ända från världens skapelse har gjorts i ordning åt er.


text:
Jag var hungrig, och ni gav mig mat. Jag var törstig, och ni gav mig att dricka. Jag var en främling, och ni öppnade era hem för mig.


text:
Jag var naken, och ni gav mig kläder. Jag var sjuk, och ni tog hand om mig. Jag var i fängelse, och ni besökte mig.’


text:
<pb/>Då kommer de rättfärdiga att fråga: ’Herre, när såg vi dig hungrig och gav dig mat, eller törstig och gav dig något att dricka?


text:
<pb/>Och Kungen ska svara dem: ’Sannerligen säger jag er: när ni gjorde detta för någon av mina minsta bröder<f>[162]</f>, då gjorde ni det för mig.’


text:
<pb/>Efter det ska Kungen vända sig till dem som står på den vänstra sidan och säga: ’Gå bort från mig alla ni som är förbannade. Gå bort till den eviga eld som har gjorts i ordning åt djävulen och hans änglar.


text:
Jag var främling, men ni gav mig inget husrum. Jag var naken, men ni gav mig inga kläder. Jag var sjuk och i fängelse, men ni besökte mig inte.’


text:
<pb/>Då kommer de också att fråga: ’Herre, har vi någonsin sett att du var hungrig eller törstig, eller att du var en främling, eller att du var naken eller sjuk eller i fängelse utan att vi hjälpte dig?’


text:
<pb/>Och Kungen ska svara dem: ’Sannerligen säger jag er: vad ni inte gjorde för någon av mina minsta, det gjorde ni inte för mig.’


text:
”Som ni vet börjar påskhögtiden<f>[163]</f> om två dagar. Då ska Människosonen bli utlämnad och korsfäst.”


text:
Och medan de åt där tillsammans, kom en kvinna fram till Jesus med en alabasterflaska dyrbar olja, som hon hällde över hans huvud när han låg till bords.


text:
<pb/>Men Jesus märkte det och sa: ”Varför kritiserar ni henne? Hon har gjort en god gärning mot mig.


text:
Sannerligen säger jag er: överallt i världen där man förkunnar detta evangelium ska man också berätta om det hon nyss gjorde och komma ihåg henne.”


text:
<pb/>På första dagen av det osyrade brödets högtid<f>[164]</f> kom lärjungarna till Jesus och frågade: ”Var vill du att vi ska ordna så att du kan äta påskmåltiden?”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Gå in i Jerusalem och sök upp en viss man och säg till honom: ’Vår Mästare säger: Min tid närmar sig. Nu vill jag äta påskmåltiden i ditt hus tillsammans med mina lärjungar.’ ”


text:
För Människosonen går bort, som det står skrivet om honom. Men ve den människa som förråder Människosonen! Det hade varit bättre för den människan att aldrig ha blivit född.”


text:
<pb/>Då frågade Judas, han som skulle förråda honom: ”Rabbi<f>[166]</f>, det är väl inte mig du menar?” Jesus svarade: ”Du har självt sagt det.”


text:
<pb/>Medan de åt tog Jesus ett bröd, och när han hade tackat Gud för det, bröt han det och gav det till sina lärjungar och sa: ”Ta detta och ät, för det är min kropp.”


text:
Jag säger er, att från och med nu ska jag inte dricka av det som vinstocken ger, förrän jag dricker det nya vinet med er i min Faders rike.”


text:
<pb/>Där sa Jesus till dem: ”I natt kommer ni alla på fall för min skull, för det står skrivet: <pb/><t>’Jag ska slå herden,</t> <t>så att fåren i hjorden skingras.’<f>[168]</f></t>


text:
Men Jesus sa till honom: ”Sannerligen säger jag dig: redan i natt, innan tuppen hinner gala, ska du tre gånger ha förnekat mig.”


text:
<pb/>Då sa Petrus: ”Om jag så måste dö med dig, ska jag aldrig förneka dig!” Och alla de andra lärjungarna sa samma sak.


text:
<pb/>Sedan gick Jesus med sina lärjungar till ett ställe som kallas Getsemane, och där sa han till dem: ”Sätt er här medan jag går bort en bit och ber.”


text:
och han sa till dem: ”Jag är djupt bedrövad, ända till döds. Stanna kvar här och vaka tillsammans med mig.”


text:
Sedan gick han lite längre bort och föll ner på sitt ansikte och bad: ”Min Fader, om det är möjligt, så låt mig slippa denna bägare<f>[169]</f>. Men låt det bli som du vill, inte som jag vill.”


text:
<pb/>Sedan kom han tillbaka till sina lärjungar och hittade dem sovande. Han sa till Petrus: ”Klarade ni inte att hålla er vakna med mig en enda timma?


text:
<pb/>Så lämnade han dem och bad samma bön för andra gången: ”Fader i himlen, om det inte är möjligt att slippa denna bägare, utan jag måste tömma den, så låt din vilja ske.”


text:
<pb/>Sedan gick han tillbaka till sina lärjungar och sa: ”Ja, ni sover och vilar er fortfarande. Men nu är stunden inne då Människosonen ska överlämnas i syndarnas händer.


text:
<pb/>Medan Jesus fortfarande talade kom Judas, en av de tolv, tillsammans med en stor folkhop beväpnad med svärd och klubbor. De var utsända av översteprästerna och folkets ledare.


text:
Förrädaren hade kommit överens med dem om ett tecken och sagt: ”Den man som jag hälsar med en kyss är det, honom ska ni gripa.”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Min vän, gör det du har kommit hit för att göra.” Och genast gick de andra fram och grep Jesus och höll fast honom.


text:
Men Jesus sa till honom: ”Stoppa tillbaka svärdet! De som använder svärd, kommer själva att falla för svärd.


text:
Inser du inte att jag skulle kunna be min Fader att skicka mer än tolv arméer med änglar för att hjälpa mig, och att han genast skulle göra det?


text:
<pb/>Sedan vände sig Jesus till folkhopen och sa: ”Som mot en farlig brottsling har ni kommit med svärd och klubbor för att gripa mig! Varje dag satt jag i templet och undervisade utan att ni grep mig.


text:
Men allt detta har hänt för att profeternas skrifter ska gå i uppfyllelse.<f>[170]</f>” <pb/>I samma stund övergav alla hans lärjungar honom och flydde.


text:
<pb/>De som hade arresterat Jesus förde honom nu till översteprästen Kajafas, där de skriftlärda och folkets ledare hade samlats.


text:
Petrus följde efter på avstånd, ända in på gården till översteprästens palats. Där slog han sig sedan ner bland tjänarna för att se vad som skulle hända.


text:
<pb/>Översteprästerna och hela det judiska rådet<f>[171]</f> försökte hitta falska vittnesberättelser som skulle räcka för att döma Jesus till döden.


text:
Men de hittade inga, trots att det fanns många som var villiga att vittna falskt. <pb/>Till slut kom två


text:
som sa: ”Vi har hört den här mannen säga: ’Jag kan riva ner Guds tempel och bygga upp det igen på tre dagar.’ ”


text:
Men Jesus teg. <pb/>Då sa översteprästen: ”Inför den Gud som lever besvär jag dig att du talar om för oss om du är Messias, Guds Son.”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Det är du själv som kallar mig det. Men jag säger er, att efter detta ska ni få se Människosonen sitta på Maktens högra sida och komma på himlens moln.<f>[172]</f>”


text:
<pb/>Då slet översteprästen sönder sina kläder och ropade: ”Han har hädat! Vi behöver väl inga fler vittnen! Ni har själva hört hädelsen.


text:
<pb/>Sedan spottade de Jesus i ansiktet och slog honom med knytnävarna. Några gav honom också örfilar


text:
<pb/>Under tiden satt Petrus ute på gården. En tjänsteflicka kom då fram till honom och sa: ”Du var väl också tillsammans med den där Jesus från Galileen!”


text:
<pb/>Sedan gick han ut i porten, och där fick en annan tjänsteflicka syn på honom. ”Den här mannen var tillsammans med Jesus från Nasaret”, sa hon till dem som stod runt omkring.


text:
<pb/>Efter en stund kom de som stod där fram till honom och sa: ”Visst är du en av dem. Det hörs på din dialekt.”


text:
<pb/>Då kom Petrus ihåg vad Jesus hade sagt: ”Innan tuppen gal ska du förneka mig tre gånger.” Och han gick ut och grät bittert.


text:
<pb/>Tidigt nästa morgon beslöt alla översteprästerna och folkets ledare att de skulle försöka få Jesus avrättad.


text:
Sedan lät de binda Jesus och förde bort honom och överlämnade honom till Pilatus, den romerska landshövdingen.<f>[173]</f>


text:
<pb/>Men när Judas, som hade förrått honom, såg att man dömt Jesus ångrade han sig. Han gick tillbaka till översteprästerna och folkets ledare med de trettio silvermynten.


text:
”Jag har syndat”, sa han, ”för jag har förrått en oskyldig människa.” ”Jaha, och vad har det med oss att göra?” svarade de. ”Det är väl ditt problem.”


text:
<pb/>Men översteprästerna samlade ihop pengarna och sa: ”De kan inte läggas i offerkistan, för de är pengar som betalats för ett mord.”


text:
Så gick det i uppfyllelse som förutsagts genom profeten Jeremia: ”De tog de trettio silvermynten, det pris som han värderats till av Israels folk,


text:
<pb/>Jesus ställdes nu inför den romerska landshövdingen, som frågade honom: ”Är du judarnas kung?” Men Jesus svarade: ”Det är du själv som säger det.”


text:
<pb/>Vid påskhögtiden brukade landshövdingen alltid frige en fånge, vem som helst som folket ville ha fri.


text:
När folket samlades frågade Pilatus dem: ”Vem ska jag släppa fri, Jesus Barabbas eller den Jesus som kallas Messias?”


text:
<pb/>Medan Pilatus satt där på domstolen fick han också ett meddelande från sin hustru, som varnade honom: ”Lämna den här rättfärdige mannen ifred, för jag har haft fruktansvärda mardrömmar i natt för hans skull.”


text:
<pb/>Men översteprästerna och folkets ledare övertalade folket att kräva att Barabbas skulle friges och att Jesus skulle dödas.


text:
<pb/>”Vad ska jag då göra med Jesus som kallas Messias?” undrade Pilatus. ”Låt honom bli korsfäst!” sa alla.


text:
<pb/>”Men vad har han gjort för ont?” frågade Pilatus. Då ropade de ännu högre: ”Låt honom bli korsfäst!”


text:
<pb/>Och när Pilatus till slut insåg att ingenting hjälpte och att folket när som helst kunde ställa till med upplopp, tog han vatten och tvättade sina händer inför folkmassan och sa: ”Jag är oskyldig till den här mannens blod. Ansvaret är ert!”


text:
<pb/>Då gav Pilatus efter och släppte Barabbas, men Jesus lät han piska och överlämnade honom sedan till att korsfästas.


text:
<pb/>Landshövdingens soldater tog honom först till residenset, där hela vaktstyrkan kallades samman.


text:
och gjorde en krona av törnen och de satte den på hans huvud. Sedan satte de en käpp i hans högra hand och föll på knä inför honom och hånade honom. ”Leve judarnas kung!” ropade de.


text:
<pb/>Efter att ha hånat honom tog de av honom kappan och satte på honom hans egna kläder och förde bort honom för att korsfästas.


text:
<pb/>På vägen dit mötte de en man från Kyrene<f>[177]</f> som hette Simon. Honom tvingade de att bära Jesus kors.


text:
Ovanför Jesus huvud hade man satt upp en skylt för att visa vad han anklagades för, och texten löd: DETTA ÄR JESUS, JUDARNAS KUNG.


text:
och sa: ”Var det inte du som skulle riva ner templet och bygga upp det igen på tre dagar? Om du är Guds Son, så rädda dig själv nu och kliv ner från korset!”


text:
”Han var bra på att rädda andra”, sa de, ”men han kan inte rädda sig själv! Skulle han vara Israels kung? Ja, om han kliver ner från korset, då ska vi tro på honom!


text:
Han förlitar sig ju på Gud. Låt nu Gud rädda honom, eftersom han älskar honom.<f>[179]</f> Han har ju sagt att han är Guds Son.”


text:
<pb/>Och på samma sätt blev han hånad av de båda brottslingar som var korsfästa tillsammans med honom.


text:
<pb/>När klockan var tolv blev det mörkt över hela jorden, och mörkret varade ända fram till klockan tre.


text:
Och när klockan var runt tre ropade Jesus med hög röst: <e>”Eli, Eli, lema sabachtani?</e>” (det betyder: ”Min Gud, min Gud, varför har du övergett mig?”).<f>[180]</f>


text:
En av dem sprang snabbt bort och fyllde en svamp med surt vin och satte den på en käpp och höll upp den så att han kunde dricka.


text:
Och se, då brast förhänget i templet<f>[182]</f> i två delar, uppifrån och ända ned. Marken skakade och klipporna bröts sönder,


text:
De lämnade sina gravar, och när Jesus hade uppstått från de döda, gick de in i den heliga staden och visade sig för många.


text:
<pb/>Den romerska officeren och de soldater som höll vakt blev fruktansvärt rädda när de såg jordbävningen och allt som hände, och de ropade: ”Den mannen var verkligen Guds Son!”


text:
<pb/>Många kvinnor stod också en bit bort och såg på. De hade följt med Jesus från Galileen för att hjälpa honom.


text:
Bland dem var Maria från Magdala och den Maria som var mor till Jakob och Josef, och modern till Sebedaios söner.


text:
Han gick till Pilatus och bad om Jesus kropp, och Pilatus gav order om att den skulle lämnas till honom.


text:
och lade den i en ny grav, som han hade låtit hugga ut i berget till sig själv. Sedan rullade han en stor sten framför ingången till graven och gick därifrån.


text:
<pb/>Nästa dag, som var dagen efter förberedelsedagen<f>[183]</f>, kom översteprästerna och fariseerna till Pilatus


text:
och sa: ”Vi har kommit att tänka på att den lögnaren en gång, medan han fortfarande levde, sa att han skulle uppstå efter tre dagar.


text:
Ge därför order om att graven bevakas i tre dagar, så att hans lärjungar inte kan komma och stjäla kroppen och sedan säga till alla att han har uppstått från de döda. För då skulle det senare bedrägeriet bli ännu större än det förra.”


text:
<pb/>I morgongryningen på första veckodagen, dagen efter sabbaten, gick Maria från Magdala och den andra Maria ut för att se på graven.


text:
<pb/>Då blev det plötsligt en våldsam jordbävning, för en Herrens ängel steg ner från himlen och rullade undan stenen och satte sig på den.


text:
<pb/>Men ängeln talade till kvinnorna och sa: ”Var inte rädda! Jag vet att ni söker efter Jesus, som blev korsfäst.


text:
Skynda er sedan och säg till hans lärjungar att han har uppstått från de döda, och att han ska gå före dem till Galileen. Där ska de få se honom. Jag har sagt detta till er.”


text:
<pb/>Kvinnorna lämnade genast graven, uppskrämda men samtidigt glada, och sprang för att berätta det för Jesus lärjungar.


text:
Men då kom plötsligt Jesus emot dem och hälsade på dem. Och de gick fram till honom och grep om hans fötter och tillbad honom.


text:
<pb/>Men Jesus sa till dem: ”Var inte rädda! Gå och säg till mina bröder att de ska ge sig av till Galileen. Där ska de få se mig.”


text:
<pb/>Medan kvinnorna var på väg, kom några av de vakter som stått där till staden, till översteprästerna och berättade vad som hade hänt.


text:
Översteprästerna diskuterade då saken med folkets ledare, och gav sedan vakterna en stor summa pengar


text:
<pb/>Soldaterna tog därför pengarna och gjorde som man sagt till dem. Snart spreds detta rykte bland judarna, och sprids än idag.


text:
Gå därför ut till alla folk och gör dem till mina lärjungar. Döp dem i Faderns och Sonens och den heliga Andens namn,


text:
och lär dem att följa allt som jag har befallt er. Och jag ska alltid vara med er, ända till tidsålderns slut.”


text:
<pb/>Det står skrivet genom profeten Jesaja: <pb/><t>”Se! Jag ska sända min budbärare före dig,</t> <t>och han ska bereda vägen för dig.<f>[2]</f></t>


text:
<t>En röst ropar i ödemarken:</t> <t>’Bana väg för Herren!</t> <t>Jämna en väg för honom!<f>[3]</f>’ ”</t>


text:
<pb/>Så trädde Johannes döparen fram i ödemarken och förkunnade omvändelsens dop för syndernas förlåtelse.


text:
Människor från hela Judeen och alla i Jerusalem kom ut till honom, och när de hade bekänt sina synder, döpte han dem i Jordanfloden.


text:
Johannes hade kläder som var gjorda av kamelhår, och han hade ett läderbälte runt midjan. Han åt gräshoppor och vildhonung.


text:
Han förkunnade: <pb/>”Efter mig kommer en som är starkare än jag. Jag är inte ens värdig att böja mig ner och knyta upp hans sandalremmar.<f>[4]</f>


text:
När Jesus sedan steg upp ur vattnet, fick han<f>[5]</f> se himlen öppna sig och Anden sänka sig ner över honom som en duva.


text:
och där stannade han under fyrtio dagar och prövades av Satan. Han levde bland de vilda djuren<f>[6]</f>, och änglarna betjänade honom.


text:
<pb/>När Johannes sedan sattes i fängelse, kom Jesus till Galileen för att sprida evangeliet från Gud.


text:
<pb/>En dag när Jesus vandrade längs Galileiska sjön, fick han se Simon och hans bror Andreas stå och kasta ut nät i sjön, för de var fiskare.


text:
<pb/>När han gick lite längre bort fick han se Sebedaios söner, Jakob och Johannes, sitta i en båt och göra i ordning sina nät.


text:
Han kallade genast på dem också, och de lämnade då sin far Sebedaios och hans arbetare för att följa Jesus.


text:
<pb/>De kom nu till Kafarnaum, och när det blev sabbat<f>[7]</f> gick de till synagogan, där Jesus undervisade.


text:
”Vad har du med oss att göra, Jesus från Nasaret? Har du kommit för att ta död på oss? Jag vet vem du är, du Guds helige!”


text:
<pb/>De blev alldeles förskräckta och började diskutera med varandra och fråga: ”Vad är det här för en ny lära? Vilken makt! Till och med de orena andarna lyder hans order!”


text:
<pb/>När de hade lämnat synagogan, gick de hem till Simon och Andreas, tillsammans med Jakob och Johannes.


text:
Han gick då fram till henne och tog henne i handen och reste henne upp. Febern lämnade henne, och hon betjänade dem.


text:
Jesus botade många sjuka som led av olika slags sjukdomar, och han drev ut många onda andar. Men han förbjöd andarna att tala eftersom de visste vem han var.


text:
<pb/>Men han svarade: ”Vi måste gå till de andra städerna häromkring, så att jag kan förkunna där också. Det var därför jag kom hit.”


text:
<pb/>En gång kom en spetälsk<f>[8]</f> man och föll ner på knä framför honom och bad: ”Om du vill, så kan du göra mig ren.”


text:
<pb/>Då greps Jesus av medlidande, sträckte ut handen och rörde vid honom och sa: ”Det vill jag. Du är ren!”


text:
”Berätta inte detta för någon, utan gå och visa upp dig för prästen. Ta också med dig det offer för din rening som Mose har bestämt,<f>[9]</f> till ett vittnesbörd för dem.”


text:
Men mannen gick genast iväg och berättade detta öppet för alla. Jesus kunde därför inte visa sig öppet längre i någon stad, utan måste hålla till ute i ödemarken. Men folk kom ändå till honom från alla håll.


text:
<pb/>Några dagar senare kom Jesus tillbaka till Kafarnaum igen, och nyheten om att han kommit hem spred sig snabbt.


text:
Då samlades där så mycket folk att de inte ens fick plats utanför dörren. Och han förkunnade ordet för dem.


text:
Men när de inte kunde tränga sig igenom folkmassan och komma fram till Jesus gjorde de hål i taket ovanför honom. Genom öppningen firade de sedan ner bädden med den förlamade.


text:
<pb/>Men Jesus förstod i sin ande vad de tänkte, och frågade dem: ”Varför tänker ni sådana tankar i era hjärtan?


text:
Vilket är lättare, att säga till den förlamade: ’Dina synder är förlåtna’, eller att säga: ’Res dig upp, ta din bädd och gå?’ ”


text:
”Men för att ni ska veta att Människosonen har makt att förlåta synder här på jorden,” —  nu talade han till den förlamade:


text:
<pb/>Då steg mannen upp, tog sin bädd och gick ut, mitt framför ögonen på de förbluffade människorna. Och man hyllade Gud och sa: ”Aldrig förr har vi sett något sådant!”


text:
<pb/>Sedan gick Jesus längs Galileiska sjön igen, och stora folkmassor kom till honom, och han undervisade dem.


text:
När han gick där fick han se Levi, Alfaios son, sitta vid tullhuset. ”Kom och följ mig”, sa Jesus till honom. Och Levi reste sig och följde Jesus.


text:
<pb/>När Jesus senare åt i hans hus, fanns där många tullindrivare och syndare som åt tillsammans med honom och hans lärjungar, för många av dem hade också börjat följa Jesus.


text:
<pb/>Då de skriftlärda bland fariseerna<f>[10]</f> såg Jesus i detta sällskap, sa de till hans lärjungar: ”Äter han verkligen med tullindrivare och syndare?”


text:
Men Jesus hörde det och sa till dem: ”Det är inte de friska som behöver läkare, utan de sjuka. Jag har inte kommit för att kalla rättfärdiga utan syndare.”


text:
<pb/>Johannes döparens lärjungar och fariseerna fastade. Då kom några och frågade Jesus: ”Varför fastar inte dina lärjungar som Johannes lärjungar och fariseerna gör?”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Bröllopsgästerna kan väl inte fasta medan brudgummen är hos dem? Nej, så länge brudgummen är tillsammans med dem kan de inte fasta.


text:
Och ingen häller nytt vin i gamla vinsäckar, för när vinet jäser sprängs säckarna, och allt blir förstört, både vinet och säckarna. Nej, nytt vin häller man i nya säckar.”


text:
<pb/>En gång när det var sabbat gick Jesus och hans lärjungar genom några sädesfält, och medan de gick ryckte hans lärjungar av ax.


text:
<pb/>Men Jesus svarade dem: ”Har ni aldrig läst vad David gjorde när han och hans män blev hungriga och inte hade något att äta?<f>[11]</f>


text:
Han gick in i Guds hus  —  då var Evjatar överstepräst  —  och åt av skådebröden som bara prästerna får äta och delade med sig till de andra.”


text:
Sedan sa Jesus till dem: ”Sabbaten blev till för människans skull, och inte människan för sabbatens skull.


text:
<pb/>De höll noga ögonen på honom för att se om han skulle bota mannen på sabbaten, så att de skulle få något att anklaga honom för.


text:
Sedan frågade han dem: ”Vad är tillåtet att göra på sabbaten, göra gott eller ont, rädda liv eller döda någon?” Men ingen ville säga något.


text:
Då såg han på dem med vrede, djupt bedrövad över hårdheten i deras hjärtan. Sedan sa han till mannen: ”Räck fram din hand!” Och då mannen gjorde det, blev handen normal igen.


text:
<pb/>Men fariseerna gick ut och började genast göra upp planer tillsammans med Herodes anhängare<f>[12]</f> på hur de skulle få Jesus dödad.


text:
<pb/>Jesus och hans lärjungar drog sig nu till sjön, och massor av människor från Galileen, men också från Judeen,


text:
Jerusalem och Idumeen, från andra sidan Jordan och ända bortifrån Tyros och Sidon, följde honom när de hörde om allt han gjorde.


text:
<pb/>Jesus bad sina lärjungar att ha en båt färdig, för att han skulle slippa bli trängd av folkmassan.


text:
Många människor hade blivit botade, och de sjuka trängde därför på från alla håll för att röra vid honom.


text:
<pb/>När de orena andarna fick syn på honom, föll de ner vid hans fötter och ropade: ”Du är Guds Son!”


text:
<pb/>Sedan gick Jesus upp på ett berg och tog med sig några som han hade valt ut. När de kom till honom,


text:
utsåg han tolv av dem, som han kallade apostlar, till att följa honom och sändas ut för att predika,


text:
Andreas, Filippos, Bartolomaios, Matteus, Tomas, Alfaios son Jakob, Taddaios, Simon ”den ivrige”<f>[14]</f>


text:
<pb/>När Jesus kom hem, började folk att samlas igen, i en sådan mängd att varken han eller hans lärjungar ens fick tid att äta.


text:
När hans familj fick höra det, gick de dit för att ta hand om honom. ”Han är från sina sinnen!” sa de.


text:
<pb/>Men de skriftlärda, som hade kommit från Jerusalem, sa: ”Han är besatt av Beelsebul<f>[15]</f>. Han driver ut de onda andarna med hjälp av de onda andarnas härskare.”


text:
Om nu Satan är kluven och strider mot sig själv, då kan han inte bestå, utan det är snart ute med honom.


text:
Ingen kan gå in i en stark mans hus och plundra honom på vad han äger utan att först binda honom. Sedan kan man plundra hans hus.


text:
<pb/>Sannerligen säger jag er: Människor kan få förlåtelse för alla slags synder och hädelser, hur mycket man än hädar.


text:
Men den som hädar den heliga Anden kan aldrig i evighet få förlåtelse. Då gör man sig skyldig till en evig synd.”


text:
<pb/>Nu kom Jesus mor och hans bröder och stannade utanför och skickade bud till honom för att kalla på honom.


text:
<pb/>Skaran som satt runt Jesus sa då till honom: ”Din mor och dina bröder står här utanför och frågar efter dig.”


text:
<pb/>Sedan började Jesus undervisa nere vid sjön igen. Och folkmassan som samlades omkring honom var så stor att han fick stiga i en båt och sitta i den, medan folket stod på stranden.


text:
Men en del korn föll i bördig jord och växte upp och gav skörd, trettio, sextio och till och med hundra gånger så mycket säd som hade såtts.”


text:
<pb/>När han senare var ensam med de tolv och de andra som följde honom, frågade de honom om liknelsen.


text:
<pb/>Han svarade: ”Ni har fått gåvan att förstå Guds rikes hemlighet, men de andra utanför får allting bara i liknelser,


text:
för att <pb/><t>’de ska se men ändå inte fatta,</t> <t>höra men ändå inte förstå,</t> <t>och därför inte vända om och få förlåtelse.’<f>[17]</f></t>


text:
<pb/>Men om ni inte förstår ens den här liknelsen, hur ska ni då kunna begripa några andra liknelser?


text:
Sådden bredvid vägen är de hos vilka ordet blir sått, men som knappt har hört det förrän Satan kommer och tar bort ordet som såtts i dem.


text:
men som saknar rot inom sig och bara består en kort tid. När sedan lidanden eller förföljelser kommer på grund av ordet, faller de genast bort.


text:
men låter världsliga bekymmer, rikedomens lockelser och begär efter andra saker få komma in och kväva ordet, så att det blir fruktlöst.


text:
<pb/>Men sådden i den bördiga jorden är de som lyssnar till ordet och tar det till sig och bär frukt, trettio, sextio eller till och med hundra gånger så mycket som den sådd som såddes.”


text:
<pb/>Sedan sa Jesus till dem: ”Man tar inte fram en lampa och ställer ett sädesmått över den eller sätter den under en säng. En lampa ställer man i ett lampställ.


text:
Han sa till dem: ”Hör upp! Med det mått ni mäter ska det mätas upp åt er och även mer kommer ni att få.


text:
Mannen sover och vaknar, och allteftersom dagarna går börjar säden gro och växa utan att han vet hur.


text:
Det är som ett senapsfrö som sås i jorden. Det är det minsta<f>[18]</f> av alla frön som sås i jorden,


text:
men när det har såtts växer det upp och blir störst bland kryddväxterna och får så stora grenar att himlens fåglar kan bygga bo i dess skugga.”


text:
Han talade aldrig till dem utan en liknelse, men när han blev ensam med sina lärjungar förklarade han allt för dem.


text:
Då lämnade de folket och åkte över i den båt där Jesus redan satt. Flera andra båtar följde också med.


text:
Men då blåste en våldsam storm upp, och höga vågor slog in i båten så att den fylldes nästan helt av vatten.


text:
Jesus själv låg och sov i båtens akter med huvudet mot en kudde. Men hans lärjungar väckte honom och sa: ”Mästare, märker du inte att vi håller på att förgås?”


text:
<pb/>Då reste han sig upp och talade strängt till vinden och sjön och sa: ”Tig! Var tyst!” Och genast lade sig vinden, och det blev alldeles lugnt.


text:
Man hade flera gånger försökt binda både hans händer och fötter, men varje gång hade han slitit sönder kedjorna och fotbojorna. Ingen kunde rå på honom.


text:
Dag och natt höll han till bland gravarna eller uppe bland bergen och skrek och skar sönder sig själv med stenar.


text:
<pb/>Mannen hade fått syn på Jesus redan då han var långt borta och kom nu rusande och föll ner för honom.


text:
och Jesus lät dem få som de ville. Då lämnade de orena andarna mannen och for in i svinen, och hela hjorden på omkring 2 000 svin störtade utför bergssluttningen och drunknade i sjön.


text:
<pb/>Herdarna som vaktat svinen sprang till staden och till landsbygden och berättade alltihop, och folket gick då ut för att ta reda på vad som hade hänt.


text:
När de kom fram till Jesus fick de se mannen som varit besatt av legionen sitta där, påklädd och fullständigt normal, och de blev förskräckta.


text:
Men Jesus ville inte ta med honom. ”Gå hem till de dina”, sa han, ”och berätta för dem vad Herren har gjort med dig, och hur han förbarmade sig över dig.”


text:
<pb/>Då gick mannen iväg och berättade i hela Tiostadsområdet<f>[21]</f> vad Jesus hade gjort med honom. Alla häpnade.


text:
<pb/>När Jesus hade åkt tillbaka till andra sidan sjön, samlades mycket folk omkring honom. Och medan han var där på stranden,


text:
kom en synagogföreståndare som hette Jairos dit. Så fort han fick syn på Jesus, föll han ner framför honom


text:
och vädjade: ”Min lilla dotter håller på att dö. Jag ber dig, kom och lägg händerna på henne så att hennes liv kan räddas.”


text:
Hon hade plågats mycket och behandlats av många läkare, men trots att hon gjort slut på allt hon ägde, hade hon inte blivit bättre, utan snarare sämre.


text:
Nu hade hon hört om Jesus och trängde sig fram bakom honom i folksamlingen och rörde vid hans mantel,


text:
Och så snart hon rört vid honom, stannade blödningen och hon kände att hon var befriad från sitt lidande.


text:
<pb/>Jesus märkte genast att det hade gått ut kraft från honom, och han vände sig om och frågade: ”Vem rörde vid mina kläder?”


text:
<pb/>Hans lärjungar sa till honom: ”Folk tränger ju på från alla håll, självklart måste någon ha rört vid dig!”


text:
<pb/>Kvinnan blev förskräckt,<f>[22]</f> eftersom hon visste vad som hade hänt med henne, men hon kom darrande fram och föll ner för Jesus och berättade hur allt hade gått till.


text:
Då sa Jesus till henne: ”Min dotter, din tro har gjort dig frisk<f>[23]</f>. Gå i frid! Bli helad från ditt lidande!”


text:
<pb/>Medan Jesus fortfarande talade, kom det en budbärare från synagogföreståndarens hus och meddelade: ”Din dotter har dött. Det är ingen idé att du stör Mästaren längre.”


text:
Men Jesus brydde sig inte om deras ord, utan sa till synagogföreståndaren: ”Var inte rädd! Tro bara.”


text:
<pb/>När de kom fram till synagogföreståndarens hem, såg Jesus en upprörd skara som grät och klagade högljutt.


text:
Och han gick in till dem och sa till dem: ”Varför gråter ni och är så upprörda? Flickan är inte död, hon sover.”


text:
Då hånskrattade de åt honom, men han körde ut dem allihop och tog med sig flickans föräldrar och lärjungarna och gick in i rummet där flickan låg.


text:
Så tog han flickan i handen och sa till henne: ”Talita koum!<f>[24]</f>” (det betyder: Lilla flicka, jag säger dig, ställ dig upp!)


text:
Och flickan, som var tolv år gammal, reste sig genast upp och började gå omkring. De blev mycket häpna,


text:
men Jesus förbjöd dem att berätta för någon vad som hade hänt. Sedan sa han åt dem att ge flickan något att äta.


text:
När det blev sabbat undervisade han i synagogan, och många som hörde honom blev förvånade och sa: ”Varifrån har han fått detta? Varifrån har han fått denna visdom, och att han kan göra sådana under med sina händer?


text:
Det är ju bara snickaren, Marias son, bror till Jakob, Joses, Judas och Simon, och hans systrar bor också här hos oss.” Och så retade de sig på honom.


text:
<pb/>Då sa Jesus till dem: ”En profet blir föraktad bara i sin egen hemstad, bland sina släktingar och i sin egen familj.”


text:
Så kunde han inte göra några under där, förutom att han botade några få sjuka genom att lägga händerna på dem.


text:
Han sa åt dem att inte ta med sig något annat på vägen än en vandringsstav, ingen mat, ingen väska och inga pengar i bältet.


text:
Men om man på en plats inte vill ta emot er eller lyssna till er, så gå bara därifrån och skaka platsens damm av era fötter, och det får då vittna mot dem.”


text:
<pb/>Snart fick också kung Herodes höra talas om Jesus, eftersom ryktet om Jesus spreds överallt. Folk sa: ”Det är Johannes döparen som har uppstått från de döda. Det är därför sådana krafter verkar i honom.”


text:
Men en del sa: ”Han är Elia<f>[26]</f>.” Andra sa: ”Han är en profet, precis som profeterna förr i tiden.”


text:
<pb/>”Nej”, sa Herodes, när han hörde det, ”det är Johannes, han som jag lät halshugga. Han har uppstått.”


text:
<pb/>Herodes hade nämligen arresterat Johannes och låtit binda honom och kasta honom i fängelse på grund av Herodias, hans bror Filippos hustru, som Herodes hade gift sig med.


text:
Johannes hade sagt rent ut till Herodes: ”Det är inte tillåtet för dig att leva ihop med din brors hustru.”


text:
Herodes hade innerst inne respekt för Johannes och ville skydda honom, för han visste att Johannes var en rättfärdig och helig man. När han lyssnade på Johannes kände han sig osäker, men ändå lyssnade han gärna på honom.


text:
<pb/>Till slut kom i alla fall Herodias chans. Herodes firade sin födelsedag och ställde till med en fest för hovfolket, officerarna och de förnämsta männen i Galileen.


text:
Medan festen pågick kom Herodias dotter in och dansade. <pb/>Herodes och hans gäster blev mycket förtjusta, och kungen sa till flickan: ”Be mig om vad du vill, och jag ska ge det till dig.”


text:
Sedan svor han inför gästerna och upprepade: ”Ja, vad du än ber mig om ska du få, om det så är hälften av mitt rike.”


text:
<pb/>Hon gick då ut och frågade sin mor vad hon skulle be om. Och hon svarade: ”Be om Johannes döparens huvud!”


text:
<pb/>Flickan skyndade genast tillbaka till kungen och sa till honom: ”Jag vill ha Johannes döparens huvud på ett fat, nu genast!”


text:
<pb/>Kungen blev mycket ledsen, men på grund av sitt löfte och för gästernas skull, lät han henne få som hon ville.


text:
Han gav därför order till en av sina livvakter att gå och hämta Johannes huvud. Mannen gick iväg till fängelset och halshögg Johannes


text:
och kom tillbaka med hans huvud på ett fat. Han gav det sedan till flickan, som i sin tur bar det till sin mor.


text:
Men när Johannes lärjungar hörde vad som hänt, kom de och hämtade hans kropp och lade den i en grav.


text:
Men eftersom det var så mycket folk som kom och gick att de inte ens fick tid att äta, sa Jesus: ”Kom så drar vi oss undan till en öde plats där ni kan vila er lite.”


text:
<pb/>Men många såg att de åkte iväg och skyndade dit till fots från alla städer och mötte dem när de kom dit.


text:
Och när Jesus steg ur båten och fick se allt folk som hade samlats, kände han medlidande med dem, för de var som får utan herde. Då undervisade han dem länge.


text:
<pb/>Fram emot kvällen kom hans lärjungar till honom och sa: ”Det här är ödemark, och det är redan sent.


text:
Skicka iväg folket, så att de kan gå till byarna och gårdarna här i närheten och köpa sig mat, så att de har något att äta.”


text:
<pb/>Men Jesus sa: ”Ge dem mat, ni själva!” <pb/>”Hur då?” frågade hans lärjungar. ”Det skulle ju kosta tvåhundra denarer<f>[27]</f> att köpa mat till allihop.”


text:
<pb/>”Hur mycket mat har ni?” frågade han. ”Gå och ta reda på det.” <pb/>När de kom tillbaka rapporterade de att det fanns fem bröd och två fiskar.


text:
<pb/>Han tog sedan de fem bröden och de två fiskarna och såg upp mot himlen och tackade Gud för dem. Efter det bröt han bröden i bitar och gav lärjungarna, för att de skulle ge det vidare till folket. Han delade också de två fiskarna så att alla fick.


text:
<pb/>Genast efter detta bad Jesus sina lärjungar att sätta sig i båten och åka i förväg till Betsaida på andra sidan sjön. Själv stannade han kvar för att se till att folket kom därifrån.


text:
såg hur de slet vid årorna eftersom de hade motvind. <pb/>Strax innan det började ljusna kom Jesus till sina lärjungar, gående mot dem på vattnet, och skulle gå förbi dem.


text:
Alla såg de honom och blev förskräckta. <pb/>Men Jesus talade genast till dem och sa: ”Lugna er, det är jag. Var inte rädda.”


text:
De sprang runt i hela området och började bära fram sjuka på deras bäddar till de platser där de hörde att han befann sig.


text:
Överallt dit han kom, i städer och byar och på gårdar, bar man ut de sjuka i det fria och bad att de åtminstone skulle få röra vid tofsen på hans mantel. Och alla som gjorde det blev friska.


text:
De lade märke till att en del av hans lärjungar åt bröd med orena händer, utan att först ha tvättat händerna.


text:
(Varken fariseerna eller några andra judar äter utan att först ha tvättat händerna; de håller fast vid förfädernas tradition.


text:
När de kommer hem från marknadsplatsen genomför de en tvagning innan de äter. Det finns också många andra traditioner som de är noga med att följa, som att skölja bägare, kannor och kopparkärl.)


text:
<pb/>Fariseerna och de skriftlärda frågade därför Jesus: ”Varför håller sig inte dina lärjungar till förfädernas tradition? De äter ju med orena händer.”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Ni hycklare! Profeten Jesaja profeterade rätt om er, som det står skrivet: <pb/><t>’Det här folket ärar mig med sina ord,</t> <t>men deras hjärtan är långt ifrån mig.</t>


text:
Mose sa: ’Visa respekt för dina föräldrar’, och: ’Den som talar illa om sina föräldrar ska dömas till döden.’<f>[29]</f>


text:
Men ni menar att om någon säger till sin far eller mor: ’Det du kunde ha fått av mig är korban’ (det vill säga tempelgåva),


text:
Det är inte det som kommer in i människan utifrån som gör henne oren,<f>[30]</f> utan det är det som kommer ut från människan som gör henne oren.”<f>[31]</f>


text:
<pb/>När Jesus sedan hade lämnat folkhopen och kommit hem igen, frågade hans lärjungar honom om liknelsen.


text:
<pb/>”Förstår inte ni heller?” frågade han. ”Inser ni inte att det som kommer in i en människa utifrån aldrig kan göra henne oren?


text:
Det går ju inte in i hennes hjärta, utan passerar bara genom magen och kommer ut på avträdet.” Med detta förklarade Jesus all mat ren.<f>[32]</f>


text:
otrohet i äktenskapet, egoism, ondska, bedrägeri, liderlighet, avund, förtal, högfärd och allt annat oförstånd.


text:
<pb/>Sedan gick han därifrån och kom till trakten av Tyros<f>[33]</f>, där han tog in i ett hus. Han ville inte att det skulle bli känt, men det gick inte att hemlighålla.


text:
En kvinna, som hade en dotter som var besatt av en oren ande, fick höra om honom och kom genast dit och kastade sig ner för Jesus fötter.


text:
Det var en grekisk<f>[34]</f> kvinna, av syrisk-fenikisk härkomst. Hon bad att han skulle driva ut den onda anden ur hennes dotter.


text:
<pb/>Jesus sa till henne: ”Låt först barnen bli mättade, för det är inte rätt att ta brödet från barnen och kasta det åt hundarna.” <f>[35]</f>


text:
<pb/>Hon svarade: ”Det är sant, Herre, men till och med hundarna under bordet får äta av de smulor som barnen lämnar.”


text:
<pb/>Från Tyros område gick Jesus vidare till Sidon och sedan till Galileiska sjön via Tiostadsområdet.


text:
Där kom man till honom med en döv man, som också hade talsvårigheter, och man bad att Jesus skulle lägga sin hand på honom.


text:
<pb/>Jesus ledde honom då undan från folket och satte fingrarna i hans öron och spottade och rörde vid hans tunga.


text:
<pb/>Jesus förbjöd folket att berätta vad som hade hänt. Men ju mer han förbjöd dem, desto mer spred de nyheten.


text:
De var fulla av förvåning och sa: ”Allt han gör är fantastiskt! Han får till och med de döva att höra och de stumma att tala.”


text:
<pb/>Nu hände det än en gång att mycket folk hade samlats, och att de inte hade något att äta. Jesus kallade då på sina lärjungar och sa:


text:
<pb/>”Jag känner medlidande med dessa människor. De har varit hos mig i tre dagar och har inget att äta.


text:
Om jag skickar hem dem hungriga, kommer de att svimma av utmattning längs vägen. En del av dem bor ju långt härifrån.”


text:
<pb/>Men hans lärjungar svarade: ”Var ska man få tag på tillräckligt med mat åt alla dessa människor här i ödemarken?”


text:
<pb/>Då bad Jesus folket att slå sig ner på marken, och han tog de sju bröden, tackade Gud för dem och bröt dem i bitar. Sedan gav han bitarna till sina lärjungar, som i sin tur delade ut dem till folket.


text:
Man hade dessutom några små fiskar, och Jesus tackade Gud för dem också och bad sedan sina lärjungar att dela ut dem.


text:
<pb/>Fariseerna kom ut för att diskutera med Jesus, och för att pröva honom krävde de ett tecken från himlen.


text:
<pb/>Jesus suckade djupt och sa: ”Varför söker detta släkte efter ett tecken? Sannerligen säger jag er: detta släkte ska inte få något tecken.”


text:
<pb/>Jesus varnade dem då och sa: ”Akta er noga för både fariseernas och Herodes surdeg.<f>[39]</f>”


text:
<pb/>När Jesus märkte det sa han till dem: ”Varför diskuterar ni att ni inte har något bröd? Förstår ni fortfarande ingenting? Är era hjärtan så hårda?


text:
Ni har ögon att se med och ser ändå ingenting, och öron att höra med och hör ändå ingenting. Kommer ni inte ihåg


text:
att jag mättade mer än 5 000 personer med bara fem bröd? Hur många korgar med rester plockade ni upp den gången?” <pb/>”Tolv”, sa de.


text:
<pb/>”Och när jag mättade mer än 4 000 personer med sju bröd, hur många korgar ni fick över då?” <pb/>”Sju”, svarade de.


text:
<pb/>När de kom över till Betsaida förde man fram en blind man till Jesus och bad att han skulle röra vid mannen.


text:
Jesus tog då den blinde mannen vid handen och ledde honom ut ur byn. Sedan spottade han på hans ögon och lade sina händer på honom. <pb/>”Kan du se något?” frågade Jesus.


text:
<pb/>Mannen såg sig omkring. ”Ja”, sa han, ”jag ser människor. Men de ser ut som träd som går omkring.”


text:
<pb/>Då lade Jesus sina händer på mannens ögon en gång till. Och nu blev mannen helt botad och kunde se igen, och han såg allting klart och tydligt.


text:
<pb/>Sedan gick Jesus och hans lärjungar till byarna kring Caesarea Filippi<f>[40]</f>. På vägen frågade han dem: ”Vem säger människorna att jag är?”


text:
<pb/>”Somliga säger att du är Johannes döparen”, svarade de, ”några säger att du är Elia<f>[41]</f>, och andra att du är någon av profeterna.”


text:
<pb/>Då frågade han dem: ”Vem säger ni att jag är?” <pb/>Petrus svarade: ”Du är Messias<f>[42]</f>.”


text:
<pb/>Efter det började Jesus undervisa sina lärjungar om att Människosonen måste lida mycket och bli förkastad av folkets ledare, av översteprästerna och de skriftlärda och dödas, men att han efter tre<f>[43]</f> dagar skulle uppstå från de döda.


text:
<pb/>Jesus vände sig då om och såg bort mot sina lärjungar och sa strängt till Petrus: ”Gå bort ifrån mig, Satan! Det du tänker är människotankar och kommer inte från Gud.”


text:
<pb/>Sedan kallade han till sig allt folket och sina lärjungar och sa till dem: <pb/>”Om någon vill följa mig, måste han förneka sig själv, ta sitt kors och följa mig.


text:
Den som vill rädda sitt liv ska mista det, men den som mister sitt liv för min och evangeliets skull, ska rädda det.


text:
Den som inför dessa trolösa och syndiga människor skäms för mig och för de ord jag talar, honom ska Människosonen skämmas för, när han återvänder i sin Faders härlighet tillsammans med de heliga änglarna.”


text:
<pb/>Jesus sa sedan till dem: ”Sannerligen säger jag er: några av er som står här kommer inte att dö förrän de har sett Guds rike komma med makt.<f>[45]</f>”


text:
<pb/>Sex dagar senare tog Jesus med sig Petrus, Jakob och Johannes till ett högt berg, där de kunde vara för sig själva. Där förvandlades han inför dem.


text:
Då sa Petrus till Jesus: ”Rabbi<f>[47]</f>, det är gott att få vara här! Låt oss bygga tre hyddor, en åt dig och en åt Mose och en åt Elia.”


text:
<pb/>Sedan kom ett moln och sänkte sig ner över dem, och en röst från molnet sa: ”Detta är min älskade Son. Lyssna på honom!”


text:
<pb/>På väg ner från berget befallde Jesus dem att inte berätta för någon vad de sett, förrän Människosonen hade uppstått från de döda.


text:
Därför höll de det för sig själva men talade med varandra om vad som menades med att ”uppstå från de döda”.


text:
Jesus svarade: ”Elia ska komma först och ställa allt till rätta.<f>[48]</f> Men varför står det i Skriften att Människosonen måste lida och bli föraktad?


text:
Jag säger er, att Elia redan har kommit och de behandlade honom som de ville, precis som det står skrivet om honom.<f>[49]</f>”


text:
<pb/>När de hade kommit tillbaka till de övriga lärjungarna, fick de se mycket folk som hade samlats runt dem, och några skriftlärda som höll på att diskutera med dem.


text:
Men när folket fick se Jesus blev de överväldigade och sprang fram till honom för att hälsa på honom.


text:
<pb/>En man i folkhopen sa då: ”Mästare, jag har tagit med min son hit som är besatt av en ond ande som gör honom stum.


text:
Varje gång anden går till attack, slår den honom till marken och får honom att tugga fradga och gnissla tänder, och han blir alldeles stel. Jag bad dina lärjungar att driva ut den onda anden, men de klarade det inte.”


text:
<pb/>”Detta trolösa släkte!” svarade Jesus. ”Hur länge måste jag vara hos er? Hur länge måste jag stå ut med er? Ta hit honom till mig.”


text:
<pb/>Då kom de fram med honom. Men när han fick se Jesus började anden rycka och slita i honom, så att han föll till marken och vältrade sig med fradga runt munnen.


text:
”Hur länge har han varit sådan här?” frågade Jesus hans far. Han svarade: ”Ända sedan han var liten.


text:
Och den har ofta kastat honom i elden eller i vattnet för att döda honom. Ha medlidande med oss och hjälp oss, om du kan!”


text:
<pb/>Men nu såg Jesus att folk kom springande från alla håll, och därför talade han strängt till den orena anden och sa: ”Du stumma och döva ande, jag befaller dig att fara ut ur honom och aldrig mer komma tillbaka!”


text:
Anden skrek och ryckte och slet i pojken men for till sist ut ur honom. Pojken låg där alldeles livlös, och många sa: ”Han är död.”


text:
<pb/>När Jesus sedan kom hem och blev ensam med sina lärjungar, frågade de honom: ”Varför kunde inte vi driva ut den?”


text:
<pb/>Sedan gick de därifrån och vandrade genom Galileen. Han försökte undvika att det skulle bli känt,


text:
eftersom han undervisade sina lärjungar. <pb/>Han sa: ”Människosonen ska överlämnas till människorna, och de kommer att döda honom, men efter tre<f>[51]</f> dagar ska han uppstå från de döda.”


text:
<pb/>Då satte han sig ner och bad de tolv att komma till honom, och han sa till dem: ”Den som vill vara den främste måste göra sig minst och bli allas tjänare.”


text:
”Den som tar emot ett sådant barn i mitt namn, han tar emot mig. Och den som tar emot mig, han tar inte emot mig utan den som har sänt mig.”


text:
<pb/>Johannes sa till Jesus: ”Mästare, vi såg en man som drev ut onda andar i ditt namn, men eftersom han inte var en av oss försökte vi stoppa honom.”


text:
<pb/>Då sa Jesus: ”Låt honom hållas. Ingen som gör under i mitt namn kan plötsligt efteråt börja tala illa om mig.


text:
Sannerligen säger jag er: om någon bara ger er ett glas vatten att dricka därför att ni tillhör Kristus, så ska han inte gå miste om sin lön.


text:
<pb/>Om någon förför en av dessa små som tror på mig, så skulle det vara bättre för den personen att kastas i havet med en kvarnsten runt halsen.


text:
Om din hand förför dig, så hugg av den. Det är bättre att gå in i livet stympad, än att ha båda händerna i behåll och hamna i Gehenna<f>[52]</f>, i den eld som aldrig slocknar.<f>[53]</f>


text:
Och om din fot förför dig, så hugg av den. Det är bättre att gå in i livet handikappad, än att ha båda fötterna i behåll och kastas i Gehenna.<f>[54]</f>


text:
<pb/>Om ditt öga förför dig, så riv ut det. Det är bättre att gå in i Guds rike enögd, än att ha båda ögonen i behåll och kastas i Gehenna,


text:
Salt är bra, men till vilken nytta är saltet om det har förlorat sin kraft? Kan man få det salt igen? Bevara er sälta och lev i fred med varandra!”<f>[57]</f>


text:
<pb/>Sedan lämnade Jesus det området och gick mot Judeen och till andra sidan Jordan. Folkmassor samlades omkring honom igen, och som vanligt undervisade han dem.


text:
<pb/>Då kom några fariseer för att pröva Jesus och frågade: ”Har en man<f>[58]</f> rätt att skilja sig från sin hustru?”


text:
<pb/>De svarade: ”Mose tillät en man att ge ett intyg om skilsmässan och skicka iväg kvinnan.<f>[59]</f>”


text:
Han sa då till dem: ”Den som skiljer sig från sin hustru och gifter sig med en annan är otrogen mot henne.<f>[62]</f>


text:
<pb/>Några föräldrar kom nu till Jesus med sina barn för att han skulle röra vid dem. Men lärjungarna körde bort dem.


text:
<pb/>När Jesus såg det blev han arg och sa till dem: ”Låt barnen komma till mig, hindra dem inte, för Guds rike tillhör sådana som de.


text:
Sannerligen säger jag er: den som inte tar emot Guds rike som ett barn kommer överhuvudtaget inte in dit.”


text:
<pb/>När han sedan skulle fortsätta sin väg, kom en man springande och föll på knä framför honom och sa: ”Gode Mästare, vad ska jag göra för att få evigt liv?”


text:
Buden kan du: ’Du ska inte mörda, Du ska inte vara otrogen i ditt äktenskap, Du ska inte stjäla, Du ska inte vittna falskt. Du ska inte lura av någon det som är hans, Visa respekt för din far och mor.<f>[63]</f>’ ”


text:
<pb/>Då fylldes Jesus av kärlek och såg på honom och sa: ”Det är bara en sak som fattas dig. Gå och sälj allt du äger och ge pengarna åt de fattiga. Då ska du få en skatt i himlen. Kom sedan och följ mig.”


text:
<pb/>Men när mannen hörde det mörknade hans ansikte och han gick bedrövad bort, för han ägde mycket.


text:
<pb/>Jesus såg sig omkring och sa till sina lärjungar: ”Hur svårt är det inte för den som har pengar att komma in i Guds rike!”


text:
<pb/>Lärjungarna blev förskräckta över det han sa. Jesus upprepade: ”Mina barn, hur svårt är det inte att komma in i Guds rike!


text:
<pb/>Jesus såg på dem och sa: ”För människorna är det omöjligt, men inte för Gud, eftersom allting är möjligt för honom.”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Sannerligen säger jag er: var och en som lämnar hus eller syskon eller föräldrar eller barn eller åkrar för min och evangeliets skull,


text:
han ska få hundra gånger så mycket igen. Han ska få hus och syskon och mödrar och barn och åkrar redan här i tiden, mitt under förföljelser, och evigt liv i den kommande tidsåldern.


text:
<pb/>De var nu på väg upp till Jerusalem, och Jesus gick först. De var fulla av förundran, och de övriga som följde med var rädda. <pb/>Jesus samlade då de tolv och förklarade för dem vad som skulle hända med honom.


text:
”Vi är nu på väg till Jerusalem”, sa han. ”Där kommer Människosonen att bli förrådd och överlämnad till översteprästerna och de skriftlärda, och de ska döma honom till döden och överlämna honom till hedningarna<f>[64]</f>.


text:
De ska sedan håna honom och spotta på honom, piska honom och till slut döda honom. Men efter tre<f>[65]</f> dagar ska han uppstå.”


text:
<pb/>Då gick Jakob och Johannes, Sebedaios söner, fram till honom och sa: ”Mästare, vi vill be dig om en sak.”


text:
<pb/>De sa: ”Låt oss få sitta en på höger och en på vänster sida om dig i din härlighet.”<f>[66]</f>


text:
<pb/>Men Jesus sa till dem: ”Ni vet inte vad ni ber om! Kan ni dricka den bägare som jag måste dricka? Kan ni bli döpta med det dop som jag måste döpas med?”<f>[67]</f>


text:
<pb/>”Ja”, svarade de. ”Det kan vi!” <pb/>Då sa Jesus: ”Ni kommer att få dricka den bägare som jag dricker, och döpas med det dop som jag döps med,


text:
men det är inte min sak att bestämma över platser på min högra och på min vänstra sida. De ges åt dem som de har beretts för.”


text:
Men Jesus kallade dem till sig och sa: ”Ni vet att de som betraktas som härskare regerar över folken och att stormännen utövar makt över dem.


text:
Människosonen har inte kommit för att bli tjänad utan för att tjäna och ge sitt liv till lösen för många.”


text:
<pb/>De kom till Jeriko. Och när han och hans lärjungar och en stor skara folk var på väg ut från staden, satt en blind tiggare som hette Bartimaios (son till Timaios) vid vägkanten.


text:
<pb/>När Bartimaios fick höra att det var Jesus från Nasaret som kom, började han ropa: ”Jesus, Davids Son, förbarma dig över mig!”


text:
<pb/>Många försökte få honom att hålla tyst, men han ropade bara ännu högre: ”Davids Son, förbarma dig över mig!”


text:
<pb/>Jesus stannade och sa: ”Be honom komma hit!” Då ropade de på den blinda mannen och sa: ”Lugna ner dig. Res på dig och kom. Jesus ropar på dig.”


text:
<pb/>”Vad vill du att jag ska göra för dig?” frågade Jesus. <pb/>”Rabbouni<f>[68]</f>”, sa den blinde, ”jag vill kunna se igen!”


text:
<pb/>Då sa Jesus till honom: ”Gå! Din tro har gjort dig frisk<f>[69]</f>.” Och genast kunde mannen se. Sedan följde han efter Jesus på vägen.


text:
<pb/>När de närmade sig Jerusalem och kom till Betfage och Betania, som låg vid Olivberget, skickade Jesus iväg två av sina lärjungar


text:
och sa till dem: ”Gå till byn som ligger framför er. Där inne kommer ni genast att hitta en ungåsna stå bunden, en som ingen har ridit på ännu. Ta den och led hit den.


text:
Och om någon frågar vad ni håller på med så säg bara: ’Herren behöver den, men han kommer snart att lämna den tillbaka.’ ”


text:
<pb/>De gav sig då iväg och hittade en ungåsna som stod bunden vid en port på bygatan. Och medan de höll på att lösgöra den,


text:
Många bredde ut sina mantlar på vägen, och andra strödde ut gröna kvistar från träden runt omkring.<f>[70]</f>


text:
Och både de som gick framför Jesus och de som gick efter ropade: <pb/><t>”Hosianna! <pb/>Välsignad är han som kommer i Herrens namn!<f>[71]</f> <pb/></t>


text:
<pb/>Så red han in i Jerusalem och gick till templet. Där såg han på allt, men eftersom det redan var sent gick han därifrån till Betania med de tolv.


text:
Då fick han se att det lite längre bort fanns ett fikonträd med gröna blad, och han gick dit för att se om det fanns någon frukt på det. Men när han kom dit fann han bara blad. Fikonens tid var nämligen inte inne.<f>[72]</f>


text:
Då sa Jesus till trädet: ”Aldrig mer i evighet ska någon äta frukt från dig!” Och hans lärjungar hörde det.


text:
<pb/>När de kom fram till Jerusalem gick han in i templet och drev ut köpmännen och deras kunder. Han välte omkull borden för dem som växlade pengar och stånden för dem som sålde duvor,


text:
<pb/>Sedan undervisade han dem och sa: ”Står det inte skrivet: ’Mitt hus ska kallas ett bönehus för alla folk?’ Men ni har gjort det till ett rövarnäste.”<f>[74]</f>


text:
<pb/>När översteprästerna och de skriftlärda fick höra detta, började de göra upp planer på hur de skulle bli av med honom. Men de var rädda för honom, eftersom alla människor var så imponerade av hans undervisning.


text:
Då kom Petrus ihåg det och sa: ”Rabbi<f>[75]</f>, har du sett? Fikonträdet som du förbannade har vissnat!”


text:
Sannerligen säger jag er: om någon säger till det här berget: ’Upp med dig och kasta dig i havet!’ och inte tvivlar i sitt hjärta utan tror att det ska ske som han säger, då kommer det att bli så.


text:
Men när ni står och ber till Gud ska ni först förlåta dem ni har något emot. Då ska också er Fader i himlen förlåta er era överträdelser.<f>[76]</f>”


text:
<pb/>Så kom de tillbaka till Jerusalem, och medan Jesus gick omkring i templet kom översteprästerna och de skriftlärda och folkets ledare fram till honom.


text:
De frågade honom: ”Vad har du för fullmakt att göra detta? Vem har gett dig den fullmakten att göra det?”


text:
<pb/>Jesus sa: ”Jag vill också ställa en fråga till er. Om ni svarar på den ska jag tala om för er vad jag har för fullmakt att göra detta.


text:
<pb/>De började genast diskutera med varandra och sa: ”Om vi säger att det var från himlen, så kommer han att fråga varför vi inte trodde på honom.


text:
Men kan vi säga att det var från människor?” Det vågade de inte för folket, eftersom alla ansåg att Johannes faktiskt var en profet.


text:
<pb/>Sedan började Jesus tala till dem i liknelser: ”En man planterade en vingård. Han byggde en mur runt omkring den och grävde en grop där han kunde pressa druvorna. Han byggde också ett vakttorn. Sedan arrenderade han ut vingården till några lantbrukare medan han själv reste bort.


text:
När det blev dags att skörda, sände han en av sina tjänare till lantbrukarna för att hämta en del av vingårdens skörd.


text:
Nästa tjänare som han sände dödade de. Han sände flera andra, men en del misshandlade de, andra slog de ihjäl.


text:
Till slut fanns det bara en kvar att sända, ägarens egen älskade son. Honom sände han iväg som den siste, för han tänkte: ’Honom ska de väl ändå visa respekt för.’


text:
<pb/>Men lantbrukarna sa till varandra: ’Här kommer arvtagaren. Kom så dödar vi honom, och då blir arvet vårt!’


text:
<pb/>Vad ska nu vingårdsägaren göra? Jo, han kommer själv dit och dödar lantbrukarna och ger sedan vingården till andra.


text:
Har ni inte läst det här stället i Skriften: <pb/><t>’Den sten som inte dög åt byggnadsarbetarna</t> <t>har blivit en hörnsten.</t>


text:
<pb/>De ville arrestera Jesus genast, eftersom de förstod att det var dem han syftade på i liknelsen, men de var rädda för folket. Därför lämnade de honom och gick därifrån.


text:
<pb/>De skickade nu några fariseer och anhängare till Herodes<f>[78]</f> för att lura Jesus att säga något som de kunde sätta dit honom för.


text:
Och de kom och sa till honom: ”Mästare, vi vet att du är uppriktig. Du låter dig inte påverkas av människor och ser inte till personen, utan lär oss i sanning Guds väg. Är det rätt eller inte att betala skatt till kejsaren. Ska vi göra det eller inte?”


text:
<pb/>Men Jesus förstod att de hycklade och sa: ”Varför försöker ni sätta mig på prov? Ta hit en denar så får jag titta på den.”


text:
Då gav de honom ett mynt, och han frågade dem: ”Vems bild är det här, och vems underskrift?” <pb/>”Kejsarens”, svarade de.


text:
<pb/>”Då så”, sa han, ”ge kejsaren det som är hans och Gud det som är Guds.” Och de blev förvånade över hans svar.


text:
<pb/>Sedan kom några saddukeer<f>[79]</f> till Jesus. De påstår att det inte finns någon uppståndelse, och därför frågade de:


text:
<pb/>”Mästare, Mose skrev att om en man dör och lämnar efter sig hustru men inga barn, ska hans bror gifta sig med änkan och skaffa en arvtagare åt sin bror.<f>[80]</f>


text:
Därför gifte sig bror nummer två med änkan, men dog utan att lämna några barn efter sig, likadant den tredje


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Är det inte därför ni tar så fel eftersom ni förstår varken Skriften eller Guds kraft?


text:
<pb/>Men när det gäller de dödas uppståndelse, har ni då aldrig läst i Moseböckerna om törnbusken, där Gud säger till Mose: ’Jag är Abrahams, Isaks och Jakobs Gud.’<f>[81]</f>


text:
<pb/>En av de skriftlärda som stod där och lyssnade till diskussionen var mycket imponerad av det svar Jesus gett, och frågade därför: ”Vilket är det viktigaste av alla buden?”


text:
Du ska älska Herren, din Gud, av hela ditt hjärta, av hela din själ, av hela ditt förstånd och av hela din kraft.’<f>[83]</f>


text:
<pb/>Det näst viktigaste budet är: ’Du ska älska din medmänniska som dig själv.’<f>[84]</f> Inget bud är viktigare än dessa.”


text:
<pb/>Den skriftlärda svarade: ”Mästare, du har rätt. Det är sant att Gud är en, och det finns ingen annan.


text:
Och att älska honom av hela sitt hjärta, av hela sitt förstånd och av hela sin kraft och sin medmänniska som sig själv, är viktigare än alla brännoffer och andra offer.”


text:
<pb/>När Jesus hörde hur klokt mannen svarade, sa han: ”Du är inte långt från Guds rike.” Och efter det vågade ingen ställa några fler frågor till honom.


text:
<pb/>När Jesus senare undervisade folket på tempelplatsen, frågade han: <pb/>”Hur kan de skriftlärda säga att Messias är Davids Son?


text:
David har ju själv sagt, ledd av Anden: <pb/><t>’Herren sa till min Herre:</t> <t>Sätt dig på min högra sida</t> <t>tills jag har lagt dina fiender under dina fötter.’<f>[85]</f></t>


text:
<pb/>David kallar honom för Herre, hur skulle han då kunna vara hans Son?” <pb/>Folkskarorna lyssnade gärna till honom.


text:
<pb/>Han fortsatte sin undervisning: <pb/>”Akta er för de skriftlärda, som gillar att gå omkring i långa dräkter och bli hälsade på torgen,


text:
<pb/>Sedan gick Jesus och satte sig mittemot kammaren, där offerkistorna stod, och såg hur folk kom och lade sina pengar i dem. Många som var rika lade dit stora summor.


text:
<pb/>Då kallade han till sig sina lärjungar och sa till dem: ”Sannerligen säger jag er: den där fattiga änkan gav mer i offerkistan än alla de andra,


text:
för de gav bara en liten del av sitt överflöd. Men hon, som är så fattig, lade dit allt hon ägde, allt vad hon hade att leva på.”


text:
<pb/>När Jesus sedan lämnade templet sa en av hans lärjungar: ”Mästare, se vilka stenar och fantastiska byggnader!”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Alla dessa stora byggnader som du nu ser kommer att jämnas med marken, inte en sten ska lämnas kvar på den andra.”


text:
<pb/>När han senare satt på Olivberget, mitt emot templet, och Petrus, Jakob, Johannes och Andreas var ensamma med honom frågade de:


text:
”Berätta för oss, när ska detta hända? Vad blir tecknet på att den tid har kommit då allt detta ska gå i uppfyllelse?”


text:
Och när ni får höra om krig och rykten om krig, så låt er inte skrämmas. Det måste ske, men det betyder inte att slutet har kommit.


text:
<pb/>Folk och länder ska resa sig mot varandra. Det blir jordbävningar på den ena platsen efter den andra och det blir hungersnöd. Men detta är bara början på födslovärkarna.


text:
<pb/>Var på er vakt! Man ska arrestera er och dra er inför domstolar, och ni ska bli misshandlade i synagogorna<f>[86]</f>. Och ni ska för min skull få stå inför kungar och makthavare, som vittnen inför dem.


text:
När ni arresteras och utlämnas behöver ni inte oroa er för vad ni ska säga. Säg bara det ni får att säga just då, för det är inte ni som talar, utan den heliga Anden.


text:
Ni ska bli hatade av alla för mitt namns skull. Men den som håller ut till slutet ska bli räddad.<f>[87]</f>


text:
<pb/>När ni ser ’den vanhelgande skändligheten’ stå där den inte borde (må den som läser detta förstå det)<f>[88]</f>, då ska de som är i Judeen fly upp i bergen.


text:
för den tidens lidande ska bli så svårt att inget liknande har inträffat, från den dag Gud skapade världen och till nu, och inte heller senare kommer att inträffa.


text:
Om Herren inte hade förkortat den tiden, skulle ingen räddas. Men nu har han förkortat tiden för sina utvaldas skull.


text:
Falska messiaser och falska profeter ska komma och göra tecken och under för att om möjligt lura de utvalda.


text:
<pb/>Men i de dagarna, efter den tidens lidande, <pb/><t>’kommer solen att förmörkas</t> <t>och månen att sluta lysa.</t>


text:
Han ska sända ut sina änglar, och han ska samla ihop sina utvalda från alla väderstreck, från jordens gräns till himlens gräns.


text:
<pb/>Lär er en liknelse från fikonträdet: när kvisten blir mjuk och löven börjar spricka ut, då vet ni att sommaren snart är här.


text:
<pb/>Det blir som när en man har rest bort. Han har överlåtit ansvaret för huset åt sina tjänare. Var och en har fått sin uppgift, och portvakten order om att hålla sig vaken och beredd.


text:
<pb/>Håll er därför vakna, för ni vet inte när husets herre kommer! Kanske blir det på kvällen eller vid midnatt eller strax före gryningen eller tidigt på morgonen.


text:
<pb/>Det var nu två dagar kvar till påsken och det osyrade brödets högtid<f>[93]</f>. Översteprästerna och de skriftlärda sökte fortfarande efter ett sätt att arrestera Jesus och döda honom.


text:
<pb/>När Jesus var i Betania och låg till bords hos Simon, den spetälske, kom en kvinna fram med en alabasterflaska välluktande, dyrbar äkta nardusolja. Hon bröt sönder flaskan och hällde innehållet över Jesus huvud,


text:
”Den där oljan var ju värd över trehundra denarer<f>[94]</f>, man kunde ha sålt den och gett pengarna åt de fattiga.” Och så började de skälla på henne.


text:
<pb/>Men Jesus sa: ”Lämna henne ifred! Varför kritiserar ni henne? Hon har gjort en god gärning mot mig.


text:
De fattiga kommer ni alltid att ha ibland er, och ni kan göra gott mot dem hur mycket ni vill, men mig kommer ni inte alltid att ha hos er.


text:
Sannerligen säger jag er: överallt i världen där man förkunnar evangeliet, ska man också berätta om det hon nyss gjorde och komma ihåg henne.”


text:
De blev mycket glada och lovade honom pengar. Sedan sökte han efter ett lämpligt tillfälle att förråda Jesus.


text:
<pb/>På första dagen av det osyrade brödets högtid<f>[95]</f>, den dag då påsklammet slaktades, frågade lärjungarna honom: ”Vart vill du att vi ska gå och ordna så att du kan äta påskmåltiden?”


text:
<pb/>Jesus skickade då iväg två av dem och sa åt dem: <pb/>”Gå in i staden. Där kommer ni att möta en man som bär på en vattenkruka. Följ efter honom.


text:
Säg sedan till den man som äger huset där han går in: ’Vår Mästare säger: Var är salen där jag kan äta påskmåltiden med mina lärjungar?’


text:
Han kommer då att ta med er en trappa upp till ett stort rum som redan är förberett. Gör i ordning vår måltid där.”


text:
<pb/>Då gick de två lärjungarna iväg till staden och fann att allt var precis som Jesus hade sagt, och de ordnade med påskmåltiden.


text:
Och medan de låg till bords och åt sa Jesus till dem: ”Sannerligen säger jag er: en av er kommer att förråda mig, en av er som äter här med mig.<f>[96]</f>”


text:
<pb/>Han svarade: ”Det är en av er tolv, han som doppar sitt bröd i fatet tillsammans med mig.<f>[97]</f>


text:
<pb/>Medan de åt tog Jesus ett bröd, och när han hade tackat Gud för det, bröt han det och gav det till dem och sa: ”Ta detta, för det är min kropp.”


text:
Sannerligen säger jag er: från och med nu ska jag inte dricka av det som vinstocken ger, förrän den dag då jag dricker det nya vinet i Guds rike.”


text:
<pb/>Där sa Jesus till dem: ”Ni kommer alla på fall, för det står skrivet: <pb/><t>’Jag ska slå herden,</t> <t>så att fåren skingras.’<f>[99]</f></t>


text:
<pb/>Jesus sa till honom: ”Sannerligen säger jag dig, att redan i natt, innan tuppen hinner gala två gånger, ska du tre gånger ha förnekat mig.”


text:
<pb/>Men Petrus gav sig inte utan sa: ”Om jag så måste dö med dig, ska jag aldrig förneka dig!” Och alla de andra sa samma sak.


text:
<pb/>De kom så till ett ställe som kallas Getsemane, och där sa Jesus till sina lärjungar: ”Sätt er här medan jag ber”,


text:
<pb/>Sedan gick han lite längre bort och föll ner på marken, och han bad till sin Fader att få slippa denna stund, om det var möjligt.


text:
”Abba, Fader”<f>[100]</f>, sa han, ”allt är möjligt för dig. Låt mig slippa denna bägare<f>[101]</f>. Men låt det inte bli som jag vill utan som du vill.”


text:
<pb/>Sedan kom han tillbaka och hittade dem sovande. Han sa till Petrus<f>[102]</f>: ”Simon, sover du? Klarade du inte att hålla dig vaken en enda timma?


text:
Men när han kom tillbaka, fann han dem åter sovande. De kunde inte hålla ögonen öppna, och de visste inte vad de skulle säga.


text:
<pb/>När han kom tillbaka till dem för tredje gången sa han: ”Ja, ni sover och vilar er fortfarande. Men nu räcker det! Nu är stunden inne, och Människosonen ska överlämnas i syndarnas händer.


text:
<pb/>Medan Jesus fortfarande talade kom Judas, en av de tolv, tillsammans med en folkhop beväpnad med svärd och klubbor. De var utsända av översteprästerna och de skriftlärda och folkets ledare.


text:
Förrädaren hade kommit överens med dem om ett tecken och sagt: ”Den man som jag hälsar med en kyss är det. Grip honom och för bort honom under bevakning.”


text:
<pb/>Jesus frågade dem: ”Som mot en farlig brottsling har ni kommit med svärd och klubbor för att gripa mig!


text:
Varje dag har jag varit tillsammans med er i templet och undervisat utan att ni har gripit mig. Men Skriften måste gå i uppfyllelse.”


text:
Men en ung man, som bara hade ett linneskynke på sig, följde efter Jesus. Och när man försökte gripa honom,


text:
<pb/>De förde nu Jesus till översteprästen, där alla översteprästerna och folkets ledare och de skriftlärda hade samlats.


text:
Petrus följde efter på avstånd, ända in på översteprästens gård. Där slog han sig sedan ner bland tjänarna och värmde sig vid elden.


text:
<pb/>Översteprästerna och hela det judiska rådet<f>[104]</f> försökte hitta vittnesberättelser som skulle räcka för att döma Jesus till döden. Men de hittade inga.


text:
”Vi har hört honom säga: ’Jag ska riva ner det här templet, som är byggt av människor, och på tre dagar bygga upp ett annat som inte är byggt av människor.’ ”


text:
<pb/>Då reste sig översteprästen upp inför rådet och sa till Jesus: ”Svarar du inte på vad de vittnar mot dig?”


text:
Men Jesus teg och svarade ingenting. <pb/>Då ställde översteprästen ännu en fråga: ”Är du Messias, den Välsignades Son?”


text:
<pb/>”Ja, det är jag”, svarade Jesus, ”och ni ska få se Människosonen sitta på Maktens högra sida och komma på himlens moln.<f>[105]</f>”


text:
<pb/>Sedan började några att spotta på honom, och de band för hans ögon och slog honom med knytnävarna och sa: ”Visa att du är en profet!<f>[106]</f>” Och tjänarna gav honom örfilar.


text:
<pb/>Under tiden väntade Petrus nere på gårdsplanen. En av översteprästens tjänsteflickor kom då dit


text:
och fick syn på Petrus som satt och värmde sig vid elden. Hon stirrade på honom och sa sedan: ”Du var också tillsammans med den där Jesus från Nasaret.”


text:
Men Petrus nekade: ”Jag vet inte ens vad du pratar om!” Sedan gick han ut till den yttre gården. Och just då gol tuppen.<f>[107]</f>


text:
<pb/>Efter en stund fick tjänsteflickan syn på honom där och sa än en gång till dem som stod runt omkring: ”Han är också en av dem!”


text:
Men Petrus nekade igen. <pb/>Lite senare sa de som stod där till Petrus: ”Visst är du en av dem. Du kommer ju också från Galileen.”


text:
Och i samma stund gol tuppen för andra gången. <pb/>Då kom Petrus ihåg vad Jesus hade sagt till honom: ”Innan tuppen gal två gånger ska du förneka mig tre gånger.” Och han brast i gråt.


text:
<pb/>Tidigt nästa morgon samlades översteprästerna och folkets ledare och de skriftlärda  —  hela rådet<f>[108]</f>   —  och fattade ett beslut. Sedan lät de binda Jesus och förde bort honom och överlämnade honom till Pilatus.<f>[109]</f>


text:
<pb/>Pilatus frågade honom: ”Är du judarnas kung?” Men Jesus svarade: ”Det är du själv som säger det.”


text:
<pb/>Vid påskhögtiden brukade Pilatus alltid frige en fånge åt dem, vem som helst som de ville ha fri.


text:
Just då satt en man fängslad som hette Barabbas. Han hade tillsammans med några andra begått mord under ett uppror.


text:
Han visste mycket väl att översteprästerna hade överlämnat Jesus åt honom för att de var avundsjuka på Jesus.


text:
<pb/>Men översteprästerna hetsade upp folket och fick dem att kräva att Barabbas skulle friges istället.


text:
<pb/>”Men vad har han gjort för ont?” frågade Pilatus. <pb/>Då ropade de ännu högre: ”Korsfäst honom!”


text:
Till slut gav Pilatus efter och släppte Barabbas, eftersom han ville göra som folket krävde. Men Jesus lät han piska och överlämnade honom sedan till att korsfästas.


text:
<pb/>Soldaterna ledde först in Jesus på gården till landshövdingens residens, där hela vaktstyrkan kallades samman.


text:
De klädde på honom en purpurröd<f>[110]</f> mantel och vred ihop en krona av törnen som de satte på honom.


text:
<pb/>Efter att ha hånat honom tog de av honom den purpurröda manteln, satte på honom hans egna kläder och förde bort honom för att korsfästas.


text:
<pb/>En man, Simon från Kyrene<f>[111]</f>, far till Alexandros och Rufus, var på väg in från landsbygden, och honom tvingade de att bära Jesus kors.


text:
Ovanför honom hade man satt upp en skylt med texten: JUDARNAS KUNG, för att visa vad han anklagades för.


text:
<pb/>Samtidigt med Jesus blev också två brottslingar korsfästa, en på var sida om honom.<f>[114]</f>


text:
Och de som gick förbi hånade Jesus och skakade på huvudet och sa: ”Se där ja! Var det inte du som skulle riva ner templet och bygga upp det igen på tre dagar?


text:
<pb/>Även översteprästerna och de skriftlärda gjorde sig lustiga över honom och sa till varandra: <pb/>”Han var bra på att rädda andra, men han kan inte rädda sig själv!


text:
Skulle han vara Messias, Israels kung? Ja, om vi får se honom kliva ner från korset, då ska vi tro på honom!” <pb/>Också de som var korsfästa tillsammans med honom hånade honom.


text:
Vid tretiden ropade Jesus med hög röst: ”<e>Eloi, Eloi, lema sabachtani</e>?” (det betyder: ”Min Gud, min Gud, varför har du övergett mig?”)<f>[115]</f>


text:
En av dem sprang bort och fyllde en svamp med surt vin, och satte den på en käpp och höll upp den så att han kunde dricka. ”Låt oss se om Elia kommer och tar ner honom!”, sa han.


text:
<pb/>När den romerska officeren, som stod framför honom, såg på vilket sätt Jesus gav upp andan, ropade han: ”Den mannen var verkligen Guds Son!”


text:
<pb/>Några kvinnor stod också en bit bort och såg på. Bland dem var Maria från Magdala och den Maria som var mor till Jakob den yngre och Joses, och Salome.


text:
De hade följt Jesus och hjälpt honom då han var i Galileen. Där fanns också många andra kvinnor som följt med Jesus till Jerusalem.


text:
<pb/>Detta hände på fredagen, förberedelsedagen, alltså dagen före sabbaten<f>[118]</f>. Och när kvällen<f>[119]</f> närmade sig


text:
var Josef från Arimataia, en respekterad medlem av rådet som väntade på Guds rike, modig nog att gå till Pilatus och be att få ta hand om Jesus kropp.


text:
<pb/>Pilatus hade svårt att tro att Jesus redan var död, så han kallade till sig officeren för att fråga honom om Jesus verkligen redan hade dött.


text:
<pb/>Josef köpte linnetyg, tog ner Jesus, lindade honom i tyget och lade honom i en grav som var uthuggen i berget. Sedan rullade han en sten framför ingången till graven.


text:
<pb/>När sabbaten var över, köpte Maria från Magdala, Salome och Maria, Jakobs mor, välluktande oljor för att gå och smörja Jesus kropp.


text:
De gick in i graven och såg där på den högra sidan en ung man sitta klädd i en lång vit dräkt. <pb/>Kvinnorna blev förskräckta.


text:
Men han sa: ”Var inte förskräckta! Ni söker efter Jesus från Nasaret, han som blev korsfäst. Han har uppstått. Han är inte här. Titta, här är platsen där de lade honom.


text:
Gå nu och säg till hans lärjungar, och till Petrus, att han ska gå före dem till Galileen. Där ska de få se honom, så som han sa till dem.”


text:
<pb/>Då lämnade kvinnorna graven och sprang därifrån, darrande och utom sig. De var så chockade att de inte sa något till någon.<f>[120]</f> <pb/>Efteråt berättade de helt kort allt de fått befallning om för Petrus och de andra som var med honom. Sedan sände Jesus genom dem ut det heliga och odödliga budskapet om den eviga räddningen, från öster till väster. Amen.


text:
<pb/>På morgonen, dagen efter sabbaten, när Jesus hade uppstått från de döda, visade han sig först för Maria från Magdala, som han hade drivit sju onda andar ur.


text:
<pb/>Lite senare visade han sig för de elva när de åt tillsammans. Han tillrättavisade dem för deras otro och envisa vägran att tro dem som hade sett honom sedan han uppstått från de döda.


text:
<pb/>Dessa tecken ska följa dem som tror: de ska driva ut onda andar i mitt namn, de ska tala nya språk,


text:
de ska utan risk kunna handskas med ormar, de ska inte bli skadade om de dricker något gift och de ska lägga händerna på de sjuka och göra dem friska.”


text:
<pb/>När Herren Jesus hade sagt detta till dem, togs han upp till himlen och satte sig på Guds högra sida.


text:
<pb/>Men de gick ut överallt och förkunnade, och Herren var med dem och bekräftade ordet genom de tecken som följde.


text:
i enlighet med vad vi har fått veta av de ögonvittnen som var med från början och som blev ordets tjänare.


text:
Men nu har också jag noga gått igenom alla fakta ända från början och bestämt mig för att i rätt ordning skriva ner det för dig, högt ärade Theofilos,


text:
<pb/>När Herodes var kung i Judeen, fanns det en präst som hette Sakarias. Han tillhörde Avias avdelning bland prästerna. Också hans hustru Elisabet var en ättling till Aron.


text:
och man som vanligt kastat lott om vem som skulle få gå in i Herrens tempel och tända rökelse, blev Sakarias utvald.


text:
Men ängeln sa till honom: ”Var inte rädd, Sakarias! Din bön har blivit hörd. Du och din hustru Elisabet ska få en son, och du ska låta honom heta Johannes<f>[1]</f>.


text:
Han ska bli stor inför Herren. Han ska aldrig smaka vin eller starka drycker, och han ska bli fylld av den heliga Anden redan i moderlivet.


text:
Han ska gå framför honom i Elias<f>[2]</f> ande och kraft. Han ska vända fädernas hjärtan till deras barn och de upproriska till ett rättfärdigt sinnelag, för att förbereda åt Herren ett folk som är berett.”


text:
<pb/>Sakarias sa till ängeln: ”Hur kan jag vara säker på detta? Jag är ju en gammal man och min hustru är till åren.”


text:
<pb/>Då sa ängeln: ”Jag är Gabriel, och jag står inför Gud. Jag är utsänd för att tala till dig och meddela denna glada nyhet.


text:
Men du ska bli stum och inte kunna tala förrän detta inträffar, eftersom du inte trodde på mina ord. De ska gå i uppfyllelse när tiden är inne.”


text:
<pb/>Utanför stod folket och väntade på att Sakarias skulle komma ut, och man började undra varför han dröjde så länge.


text:
Då han till slut kom ut, kunde han inte tala till dem, och de förstod av hans gester att han måste ha sett en syn. Han förblev stum.


text:
Och strax efteråt blev hans hustru Elisabet med barn och höll sig undan från folk i fem månader. Hon sa:


text:
<pb/>”Tänk vad Herren har gjort med mig. Han har sett till mig, så att jag slipper min skam bland människor.”


text:
till en jungfru<f>[3]</f> som hette Maria och som var trolovad<f>[4]</f> med en man som hette Josef, av Davids släkt.


text:
<pb/>Då frågade Maria ängeln: ”Men hur ska detta kunna ske? Jag har ju inte varit tillsammans med någon man.”


text:
<pb/>Ängeln svarade: ”Den heliga Anden ska komma över dig och den Högstes kraft vila över dig. Därför ska det barn du föder vara heligt och kallas Guds Son.


text:
Din släkting Elisabet väntar också barn, trots sin höga ålder. Hon, som man sa var steril, är nu i sjätte månaden.


text:
<pb/>Maria sa: ”Jag är Herrens tjänarinna. Låt det bli som du har sagt.” Sedan lämnade ängeln henne.


text:
<pb/>När Elisabet hörde Marias hälsning sparkade barnet till i henne, och hon fylldes av den heliga Anden.


text:
<t>Han har sett till sin ringa tjänarinna.</t> <t>Från den här stunden ska alla generationer prisa mig lycklig.</t>


text:
<t>Hans barmhärtighet är stor mot dem som fruktar honom,</t> <t>från generation till generation.</t>


text:
<t>Han har utfört väldiga gärningar med sin arm</t> <t>och skingrat dem som har övermodiga tankar i sina hjärtan.</t>


text:
Hennes grannar och släktingar fick höra om Herrens stora barmhärtighet mot henne, och de gladde sig med henne.


text:
<pb/>Han bad om en tavla att skriva på, och till allas förvåning skrev han: ”Han ska heta Johannes.”


text:
<pb/>Alla som bodde däromkring greps av fruktan, och nyheten om vad som hade hänt spreds i hela Judeens bergsbygd.


text:
De som hörde om händelsen lade det på hjärtat och frågade sig: ”Vad ska det bli av detta barn? Herrens hand var ju med honom.”


text:
<pb/><t>”Välsignad är Herren, Israels Gud,</t> <t>för han kommer till sitt folk och återlöser det.</t>


text:
<t>Och du, mitt barn, ska kallas den Högstes profet,</t> <t>för du ska gå före Herren och bana väg för honom.</t>


text:
<t>För på grund av vår Guds innerliga barmhärtighet</t> <t>ska en soluppgång<f>[7]</f> komma ner till oss från höjden</t>


text:
<t>och lysa över dem som lever i mörker och dödens skugga</t> <t>och leda våra steg in på fridens väg.”</t>


text:
<pb/>Pojken växte sedan upp och blev andligt stark. Han höll till ute i ödemarken till den dag då han skulle träda fram inför Israel.


text:
Eftersom Josef tillhörde Davids ätt, reste han från staden Nasaret i Galileen till Davids stad Betlehem i Judeen.


text:
och hon födde sitt första barn, en pojke. Hon lindade honom sedan med tygstycken<f>[8]</f> och lade honom i en krubba, för det fanns inte plats för dem inne i värdshuset.


text:
Då stod plötsligt en Herrens ängel framför dem, och Herrens härlighet lyste omkring dem. De blev fruktansvärt rädda,


text:
men ängeln sa till dem: ”Var inte rädda! Jag kommer till er med ett budskap om en stor glädje som gäller hela folket.


text:
<pb/><t>”Ära till Gud i höjden,</t> <t>och frid på jorden, till dem som hans välvilja vilar över.”</t>


text:
<pb/>När änglarna hade farit tillbaka upp till himlen, sa herdarna till varandra: ”Kom! Vi måste gå till Betlehem och se det som har hänt och som Herren har låtit oss få veta!”


text:
<pb/>Herdarna vände sedan tillbaka och hyllade och ärade Gud för allt de hade fått höra och se. Allt var precis så som det hade sagts dem.


text:
<pb/>Åtta dagar senare, när pojken skulle omskäras, fick han heta Jesus, det namn som ängeln gav honom innan hans mor blev gravid.


text:
<pb/>När det sedan var dags för föräldrarnas rening<f>[10]</f> enligt Moses lag, tog de med Jesus till Jerusalem för att bära fram honom inför Herren.


text:
Det står nämligen i Herrens lag att varje förstfödd son som kommer ur moderlivet ska helgas åt Herren.<f>[11]</f>


text:
Samtidigt bar de fram offret, som enligt Herrens lag skulle vara ett par turturduvor eller två unga duvor.


text:
<pb/>Vid den här tiden var en man som hette Symeon i Jerusalem, en rättfärdig och from man som väntade på Israels tröst och var fylld av den heliga Anden.


text:
Den heliga Anden hade uppenbarat för honom att han inte skulle dö förrän han hade sett Herrens Messias.


text:
<pb/>Ledd av Anden kom han till templet, och när föräldrarna kom med barnet Jesus för att göra som sed var enligt lagen,


text:
Symeon välsignade dem och sa till hans mor Maria: ”Det här barnet ska bli till fall och upprättelse för många i Israel och till ett tecken man strider om.


text:
<pb/>Där fanns också en profetissa, som hette Hanna, dotter till Fanuel från Ashers stam. Hon var nu gammal. Hon hade varit gift i sju år när hon var ung


text:
och sedan levt som änka tills hon nu var åttiofyra år. Hon lämnade aldrig templet utan var där dag och natt och tjänade Gud genom fasta och bön.


text:
<pb/>Just då kom Hanna dit och började tacka och prisa Gud. Hon berättade om Jesus för alla som väntade på att Jerusalem skulle återlösas.


text:
<pb/>När föräldrarna sedan hade gjort allt det som Herrens lag föreskriver, återvände de till sin hemstad Nasaret i Galileen.


text:
Men då festen var över och de skulle vända tillbaka hem igen stannade pojken Jesus kvar i Jerusalem utan att föräldrarna visste om det.


text:
<pb/>Föräldrarna gick en hel dag utan att sakna honom, för de trodde att han var med i ressällskapet. Men sedan började de fråga efter honom bland släktingar och vänner.


text:
Och när de inte kunde hitta honom någonstans, vände de tillbaka till Jerusalem för att leta efter honom där.


text:
<pb/>Efter tre dagars letande hittade de honom till sist i templet, där han satt mitt bland lärarna och lyssnade på dem och ställde frågor.


text:
<pb/>Hans föräldrar visste inte vad de skulle tro, så förvånade var de, och Maria sa: ”Barn, hur kunde du göra så mot oss? Din far och jag har varit så oroliga och letat överallt efter dig!”


text:
<pb/>”Varför har ni letat efter mig?” frågade han. ”Visste ni inte att jag måste ägna mig åt det som tillhör min Fader?”


text:
<pb/>Sedan följde han med dem hem till Nasaret och lydde dem i allt. Men hans mor bevarade allt detta i sitt hjärta.


text:
<pb/>Det var nu kejsaren Tiberius femtonde regeringsår. Pontius Pilatus var landshövding i Judeen, Herodes var tetrark över Galileen, hans bror Filippos över Itureen och Trachonitis och Lysanias över Abilene.


text:
Hannas och Kajafas var överstepräster. <pb/>Vid den här tiden kom Guds ord till Johannes, Sakarias son, i ödemarken.


text:
Han gav sig iväg till trakterna kring Jordanfloden och förkunnade omvändelsens dop för syndernas förlåtelse,


text:
så som det står skrivet i boken om profeten Jesajas ord: <pb/><t>”En röst ropar i ödemarken:</t> <t>’Bana väg för Herren!</t> <t>Jämna vägen för honom!</t>


text:
<t>Varje dal ska fyllas,</t> <t>alla berg och höjder sänkas,</t> <t>krokiga stigar rätas</t> <t>och steniga vägar jämnas.</t>


text:
<pb/>När stora mängder människor nu kom till Johannes för att bli döpta, sa han till dem: ”Ni huggormsyngel, tror ni att ni kan klara er undan den kommande vreden?


text:
Nej, handla<f>[14]</f> som det anstår en som är omvänd! Tänk inte att ni bara kan säga: ’Abraham är vår stamfar.’ Jag säger er att Gud kan förvandla de här stenarna till Abrahams ättlingar!


text:
Yxan är redan satt till roten på träden. Varje träd som inte bär god frukt ska huggas ner och kastas i elden!”


text:
<pb/>Han svarade: ”Om någon har två skjortor, ska han ge bort en av dem till någon som ingen har. Och den som har mat ska göra likadant.”


text:
<pb/>”Och vi då, vad ska vi göra?” frågade några soldater. <pb/>Johannes svarade: ”Tvinga inte till er pengar genom hot och våld, utan nöj er med er lön.”


text:
<pb/>Hela folket levde i väntan, och alla undrade i sina hjärtan om inte Johannes kunde vara Messias.


text:
Men Johannes svarade dem alla: ”Jag döper er med vatten, men snart kommer en som är starkare än jag. Jag är inte ens värdig att knyta upp hans sandalremmar.<f>[16]</f> Han ska döpa er i den heliga Anden och eld.


text:
Han har kastskoveln i sin hand för att rensa upp sin tröskplats och samla vetet i ladan, men agnarna ska han bränna upp i en eld som aldrig slocknar.”


text:
<pb/>Johannes riktade också direkt kritik mot Herodes, tetrarken i Galileen, för hans förhållande med sin brors hustru Herodias och för allt annat ont han gjort.


text:
<pb/>Men när nu allt folket kom för att bli döpta, och också Jesus hade blivit döpt och stod där och bad, öppnades himlen.


text:
Den heliga Anden sänkte sig ner över honom i form av en duva, och en röst från himlen sa: ”Du är min älskade Son, du är min glädje.”


text:
<pb/>Jesus var runt trettio år när han började sin verksamhet. Han ansågs vara son till Josef, <pb/><t>som var son till Eli,</t>


text:
<t>son till Mattat, <pb/>son till Levi, son till Melki, <pb/>son till Jannaj, son till Josef, <pb/></t>


text:
<t>son till Mattatias, son till Amos, <pb/>son till Nahum, son till Hesli, <pb/>son till Naggaj,</t>


text:
<t>son till Machat, <pb/>son till Mattatias, son till Shimi, <pb/>son till Josek, son till Joda, <pb/></t>


text:
<t>son till Jochanan, son till Resa, <pb/>son till Serubbabel, son till Shealtiel, <pb/>son till Ner,</t>


text:
<t>son till Melki, <pb/>son till Addi, son till Kosam, <pb/>son till Elmadam, son till Er, <pb/></t>


text:
<t>son till Symeon, <pb/>son till Juda, son till Josef, <pb/>son till Jonam, son till Eljakim, <pb/></t>


text:
<t>son till Jishaj, <pb/>son till Oved, son till Boas, <pb/>son till Salma, son till Nachshon, <pb/></t>


text:
<t>son till Amminadav, son till Admin, <pb/>son till Arni, son till Hesron, <pb/>son till Peres, son till Juda, <pb/></t>


text:
<t>son till Serug, <pb/>son till Regu, son till Peleg, <pb/>son till Ever, son till Shelach, <pb/></t>


text:
<t>son till Metushelach, <pb/>son till Henok, son till Jered, <pb/>son till Mahalalel, son till Kenan, <pb/></t>


text:
<pb/>Jesus återvände från Jordanfloden fylld av den heliga Anden, och Anden förde honom ut i ödemarken.


text:
Där prövades han av djävulen under fyrtio dagar. Under hela den tiden åt han ingenting, och han blev till slut hungrig.


text:
och sa: ”Jag ska ge dig all deras makt och härlighet, för den har getts åt mig och jag kan ge den till vem jag vill.


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Det står skrivet: ’Det är Herren, din Gud, du ska tillbe, och bara honom du ska tjäna.<f>[18]</f>’ ”


text:
<pb/>Då tog djävulen honom med till Jerusalem och ställde honom högst upp på tempelmuren och sa: ”Kasta dig ner härifrån, om du nu är Guds Son!


text:
<pb/>Och: <pb/><t>’Med sina händer ska de bära dig,</t> <t>så att du inte stöter din fot mot någon sten.<f>[19]</f>’ ”</t>


text:
<pb/>Efter detta återvände Jesus till Galileen i Andens kraft, och snart talade man om honom överallt i trakten.


text:
<pb/>När han kom till Nasaret, där han växt upp, gick han som vanligt till synagogan på sabbaten<f>[21]</f>. Och då han reste sig upp för att läsa,


text:
<pb/><t>”Herrens Ande är över mig</t> <t>för han har smort mig</t> <t>att förkunna goda nyheter till de fattiga.</t> <t>Han har sänt mig att förkunna frihet för de fångna</t> <t>och syn för de blinda,</t> <t>till att befria de förtryckta</t>


text:
<pb/>Han rullade sedan ihop boken, lämnade den till tjänaren och satte sig. Alla i synagogan hade sina blickar vända mot honom.


text:
Han började tala till dem: ”Idag har det här skriftstället gått i uppfyllelse inför er som lyssnar.”


text:
<pb/>Alla talade väl om honom och förvånades över hans underbara ord. De sa till varandra. ”Det är väl bara Josefs son?”


text:
<pb/>Då sa han till dem: ”Snart påminner ni mig säkert om ordspråket: ’Läkare, bota dig själv!’ och säger till mig: ’Gör samma under här i din hemstad som vi har hört att du gjort i Kafarnaum.’ ”


text:
Jag säger er en sanning: det fanns många änkor i Israel på Elias tid, när himlen inte gav något regn på tre och ett halvt år och det var svår hungersnöd i landet.


text:
Och det fanns många spetälska i Israel på profeten Elishas tid, men ingen av dem blev renad utan bara syriern Naaman.<f>[24]</f>”


text:
De rusade upp och drev Jesus ut ur staden, ända till kanten av det berg som staden var byggd på, och tänkte knuffa honom utför klippan.


text:
<pb/>Sedan gick Jesus ner till staden Kafarnaum i Galileen, och där undervisade han folket i synagogan på sabbaten.


text:
<pb/>Men Jesus sa strängt till honom: ”Tig! Far ut ur honom!” Och anden kastade ner mannen inför dem och for sedan ut ur honom utan att skada honom.


text:
<pb/>Alla förundrade sig och började diskutera med varandra: ”Vad är det med den här mannens ord? Med makt och myndighet befaller han de orena andarna, och genast far de ut!”


text:
<pb/>Sedan lämnade Jesus synagogan och gick hem till Simon. Men Simons svärmor låg sjuk i hög feber, och de bad att Jesus skulle hjälpa henne.


text:
Då gick han fram, lutade sig ner över henne, gav en befallning till febern, och den lämnade henne. Genast steg hon upp och betjänade dem.


text:
<pb/>På kvällen, när solen höll på att gå ner, kom alla med sina olika sjuka till Jesus. Han lade sina händer på var och en av dem och botade dem.


text:
Många blev också befriade från onda andar, som, när de for ut, ropade: ”Du är Guds Son!” Men han talade strängt till dem och förbjöd dem att tala, eftersom de visste att han var Messias.


text:
<pb/>Tidigt nästa morgon gick Jesus därifrån, bort till en enslig plats. Folket letade efter honom överallt, och när de till slut hittade honom, försökte de hindra honom från att lämna dem.


text:
Men han sa till dem: ”Jag måste förkunna evangeliet om Guds rike för de andra städerna också. Det är därför jag har blivit utsänd.”


text:
Han steg i en av båtarna och bad Simon, som ägde den, att ro ut en bit från land. Sedan satte han sig i båten och undervisade folket.


text:
<pb/>”Herre”, sa Simon, ”vi har arbetat hårt hela natten och har ändå inte fått något. Men eftersom du säger det, så ska vi lägga ut näten igen.”


text:
Då vinkade de till sig sina kamrater i den andra båten, för att de skulle hjälpa till. De kom, och snart var båda båtarna så fulla med fisk att de var nära att sjunka.


text:
<pb/>När Simon såg detta, föll han på knä inför Jesus och sa: ”Herre, lämna mig! Jag är en syndare!”


text:
och likadant hans kompanjoner, Jakob och Johannes, Sebedaios söner. <pb/>Men Jesus sa till Simon: ”Var inte rädd! Från och med nu ska du fånga människor.”


text:
<pb/>En annan gång, när Jesus besökte en stad, träffade han en man som var svårt angripen av spetälska<f>[26]</f>. När mannen fick se Jesus, kastade han sig till marken framför honom och bad: ”Herre, om du vill, så kan du göra mig ren.”


text:
<pb/>Då sträckte Jesus ut handen och rörde vid honom och sa: ”Det vill jag. Du är ren!” Och genast försvann spetälskan.


text:
Sedan förbjöd Jesus mannen att berätta om det för någon och sa: ”Gå och visa upp dig för prästen. Ta också med dig det offer för din rening som Mose har bestämt,<f>[27]</f> till ett vittnesbörd för dem.”


text:
<pb/>Men ryktet om Jesus spred sig allt snabbare, och mängder med människor kom för att lyssna på honom och bli botade från sina sjukdomar.


text:
<pb/>En dag när Jesus undervisade satt där några av fariseerna och laglärarna. De hade kommit från alla byar i Galileen och Judeen, och också från Jerusalem. Herrens kraft var över Jesus så att han kunde bota människor.


text:
<pb/>Då kom några män bärande på en bår med en förlamad man. De försökte tränga sig fram för att sätta ner honom framför Jesus,


text:
men lyckades inte ta sig fram genom folkmassan. De gick därför upp på taket och tog bort några takplattor och firade sedan ner den förlamade på båren mitt framför Jesus.


text:
<pb/>”Vad är det här för en, som hädar?” tänkte de skriftlärda och fariseerna. ”Vem utom Gud kan förlåta synder?”


text:
Men för att ni ska veta att Människosonen<f>[28]</f> har makt att förlåta synder här på jorden, säger jag till dig”  —  nu talade han till den förlamade: ”Res dig upp, ta din bår och gå hem!”


text:
Och genast reste sig mannen upp, mitt framför ögonen på dem. Sedan tog han sin bår där han hade legat och gick hem, och hela tiden prisade han Gud.


text:
Alla som såg det var förbluffade och prisade Gud. Fyllda av fruktan sa de: ”Det vi har sett idag är helt otroligt!”


text:
<pb/>När Jesus gick därifrån fick han se en tullindrivare som hette Levi sitta utanför tullhuset. ”Kom och följ mig”, sa Jesus till honom.


text:
<pb/>Levi ordnade sedan med en fest för Jesus i sitt hus, och där var en mängd tullindrivare och andra som åt tillsammans med dem.


text:
<pb/>Fariseerna, och särskilt de skriftlärda bland dem, blev då mycket arga och sa till Jesus lärjungar. ”Hur kan ni äta tillsammans med tullindrivare och syndare?”


text:
<pb/>De sa till honom: ”Johannes lärjungar fastar ofta och ber, och det gör fariseernas också. Men dina, de äter och dricker!”


text:
<pb/>Då svarade Jesus: ”Ni vill väl inte försöka få bröllopsgästerna att fasta medan brudgummen är hos dem?


text:
Sedan berättade han för dem en liknelse: ”Ingen river en lapp från ett nytt, okrympt plagg, och sätter den på ett gammalt plagg. Då blir ju det nya plagget förstört, och dessutom passar inte lappen från det nya på det gamla plagget.


text:
Och ingen häller nytt vin i gamla vinsäckar, för när vinet jäser sprängs säckarna och blir förstörda, och vinet rinner ut.


text:
<pb/>En sabbat, när Jesus och hans lärjungar gick genom några sädesfält, ryckte hans lärjungar av ax, som de gnuggade mellan händerna och åt.


text:
<pb/>Då svarade Jesus dem: ”Har ni aldrig läst vad David gjorde när han och hans män blev hungriga?<f>[30]</f>


text:
Han gick in i Guds hus och åt av skådebröden som bara prästerna får äta och delade sedan med sig till de andra.”


text:
<pb/>En annan sabbat gick han in i synagogan och undervisade. Då satt där en man med en förtvinad högerhand.


text:
De skriftlärda och fariseerna höll noga ögonen på Jesus, om han skulle bota på sabbaten. I så fall skulle de få något att anklaga honom för.


text:
<pb/>Men Jesus förstod precis vad de tänkte. Därför sa han till mannen med den förtvinade handen: ”Res dig upp och kom hit.” Och mannen reste sig och kom fram.


text:
<pb/>Jesus sa till dem: ”Låt mig få fråga er en sak: Vad är tillåtet på sabbaten, att göra gott eller att göra ont, att rädda liv eller att förgöra det?”


text:
Han såg sig omkring på dem och sa sedan till mannen: ”Räck fram din hand!” Och när mannen gjorde det, blev handen normal igen.


text:
När det ljusnade kallade han sedan samman sina lärjungar och utsåg tolv av dem som han kallade apostlar<f>[31]</f>:


text:
<pb/>När Jesus hade kommit ner tillsammans med dem, stannade de på en slätt. Där var många av hans lärjungar och en stor folkmassa från hela Judeen och Jerusalem och från kustområdet vid Tyros och Sidon<f>[33]</f>


text:
som hade kommit för att höra honom och bli botade från sina sjukdomar. De som led av orena andar blev helade,


text:
<pb/>Sedan vände han sig till sina lärjungar och sa: <pb/><t>”Lyckliga är ni som är fattiga<f>[34]</f>,</t> <t>för er tillhör Guds rike.</t>


text:
<t>Lyckliga är ni som nu hungrar<f>[35]</f>,</t> <t>för ni ska bli mättade.</t> <t>Lyckliga är ni som nu gråter,</t> <t>för ni ska få skratta.</t>


text:
<t>Lyckliga är ni när man för Människosonens skull hatar er</t> <t>och tar avstånd från er,</t> <t>hånar er och smutskastar ert namn.</t>


text:
<pb/>Gläd er då, hoppa av glädje, för ni får en stor lön i himlen. Så gjorde ju deras förfäder med profeterna.


text:
<t>Ve er som nu är mätta,</t> <t>ni ska få gå hungriga.</t> <t>Ve er som nu skrattar,</t> <t>ni ska få sörja och gråta.</t>


text:
<pb/>Slår någon dig på ena kinden, så vänd också fram den andra. Vill någon ta ditt ytterplagg, så hindra honom inte från att ta skjortan också.


text:
<pb/>Om ni bara älskar dem som älskar er, är ni då värda särskilt beröm? Även syndare älskar ju dem som ger dem kärlek.


text:
Och om ni gör gott mot dem som gör gott mot er, är det något så märkvärdigt med det? Det gör ju syndare också!


text:
Om ni lånar ut pengar till dem som kan betala tillbaka, är det något man bör tacka er för? Även syndare lånar ju till sina vänner om de får igen pengarna.


text:
<pb/>Nej, älska era fiender och gör gott mot dem, och ge lån utan att oroa er för om ni får det tillbaka. Då ska ni få stor lön och bli den Högstes barn, för han är själv god mot dem som är otacksamma och onda.


text:
<pb/>Döm inte, så ska ni själva inte bli dömda. Förklara ingen skyldig, så ska ni inte förklaras skyldiga. Förlåt, så ska ni få förlåtelse.


text:
Ge, så kommer ni att få. Ett gott, packat, skakat och rågat mått ska ges i er famn. För med det mått ni mäter ska det mätas upp åt er.”


text:
<pb/>Sedan berättade han en liknelse: ”En blind kan väl inte leda en annan blind? Faller då inte båda i gropen?


text:
Hur kan du säga till henne: ’Kom så ska jag ta bort flisan ur ditt öga’, när du samtidigt inte märker bjälken i ditt eget? Du hycklare, ta först bort bjälken ur ditt öga! Sedan kan du se klart och ta bort flisan ur din medmänniskas öga.


text:
Trädet känns igen på den frukt det bär. Man hittar inte fikon på tistlar eller vindruvor på törnbuskar.


text:
En god människa bär fram det goda ur den godhet som lagrats i hennes hjärta, medan en ond människa bär fram det onda ur den ondska som lagrats i hennes hjärta. Munnen talar ju vad hjärtat är fullt av.


text:
Den som kommer till mig och hör mina ord och handlar efter dem  —  vem han liknar, det ska jag visa er.


text:
Han liknar en man som bygger ett hus och gräver så djupt att han kan lägga grunden på ett berg. När floden sedan svämmar över och vattnet vräker sig mot huset, står det stadigt kvar, eftersom det är väl byggt.


text:
<pb/>Men den som hör och inte handlar, han liknar en man som bygger ett hus direkt på marken utan att gräva någon grund. Och när floden vräker sig mot huset, faller det genast ihop med ett stort brak.”


text:
<pb/>Där fanns en romersk officer som hade en tjänare som han satte stort värde på, och nu var tjänaren sjuk och låg för döden.


text:
När officeren fick höra talas om Jesus, sände han några av judarnas ledare till honom för att be honom komma och bota tjänaren.


text:
<pb/>Då följde Jesus med dem. Men innan han kom fram till huset, skickade officeren några vänner för att säga till honom: ”Herre, stanna där du är, jag är inte värd att du går in i mitt hus.<f>[36]</f>


text:
Därför vågade jag inte heller komma till dig. Men säg bara ett ord, och låt min tjänare så bli frisk.


text:
<pb/>När Jesus hörde detta blev han mycket förvånad och vände sig till folket som följde honom och sa: ”Jag säger er att inte ens bland Israels folk har jag funnit en så stark tro.”


text:
<pb/>Sedan gick Jesus till en stad som hette Nain, och med honom följde hans lärjungar och mycket folk.


text:
Och just som han närmade sig stadsporten bar man ut en död. Den döde var ende sonen, och hans mor var änka. Mycket folk från staden gjorde henne sällskap.


text:
Sedan gick han fram till båren och rörde vid den, och bärarna stannade. ”Unge man”, sa han, ”jag säger dig: Res dig upp!”


text:
<pb/>De greps av fruktan och hyllade Gud och sa: ”En stor profet har uppstått bland oss!” och: ”Gud har besökt sitt folk”.


text:
och skickade dem till Herren för att fråga: ”Är du den som ska komma, eller ska vi vänta på någon annan?”


text:
<pb/>När männen kom till Jesus sa de: ”Johannes döparen har skickat oss till dig för att fråga: ’Är du den som ska komma, eller ska vi vänta på någon annan?’ ”


text:
Jesus höll just då på att bota människor från sjukdomar och lidanden och från onda andar. Han gav också flera blinda synen tillbaka.


text:
Jesus svarade dem: ”Gå tillbaka till Johannes och berätta för honom vad ni har sett och hört: blinda börjar se, förlamade går, spetälska blir rena, döva hör, döda uppstår, och de fattiga får höra ett glatt budskap.<f>[37]</f>


text:
<pb/>När de som var utsända av Johannes hade gått, började Jesus tala till folket om Johannes: ”När ni gick ut i ödemarken, vad ville ni då se? Ett grässtrå som vajar för vinden?


text:
Eller vad gick ni ut för att se? En man klädd i fina kläder? Nej, män som går omkring i dyrbara kläder och lever i lyx finns i kungapalatsen.


text:
Han är den som det står skrivet om: <pb/><t>’Se! Jag ska sända min budbärare före dig,</t> <t>och han ska bereda vägen för dig’<f>[38]</f>.</t>


text:
<pb/>Jag säger er: ingen av en kvinna född är större än Johannes, men den minsta i Guds rike är större än han.”


text:
<pb/>Allt folket som lyssnade, även tullindrivarna, gav Gud rätt, och de lät sig döpas med Johannes dop.


text:
De är som barn som sitter på torget och ropar till varandra: <pb/><t>’Vi spelade flöjt för er,</t> <t>men ni ville inte dansa.</t> <t>Vi sjöng klagosång för er,</t> <t>men ni ville inte gråta.’</t>


text:
<pb/>Johannes döparen kom, och han äter inte bröd och dricker inte vin, och då säger ni: ’Han är besatt av en ond ande.’


text:
Men Människosonen har kommit och äter och dricker, och då säger ni: ’Se vilken frossare och drinkare, en vän till tullindrivare och syndare!’


text:
I staden fanns en kvinna som var en synderska<f>[40]</f>, och hon fick höra att han var där i fariséns hus och åt. Hon gick då dit med en alabasterflaska väldoftande olja.


text:
Hon ställde sig bakom Jesus vid hans fötter<f>[41]</f> och grät tills hans fötter var våta av hennes tårar. Sedan torkade hon hans fötter med sitt hår och kysste dem och smorde dem med olja.


text:
<pb/>När värden, som var farisé, såg det, tänkte han för sig själv: ”Om den här mannen verkligen var en profet, hade han förstått vad det här är för en slags kvinna som rör vid honom, en synderska.”


text:
<pb/>”En man lånade ut pengar till två personer, femhundra denarer till den ene och femtio till den andre.<f>[42]</f>


text:
<pb/>Sedan vände sig Jesus mot kvinnan och sa till Simon: ”Ser du den här kvinnan? När jag kom in i ditt hus gav du mig inget vatten så att jag kunde tvätta mina fötter, men hon har tvättat mina fötter med sina tårar och torkat dem med sitt hår.


text:
Du gav mig ingen hälsningskyss när jag kom, men hon har kysst mina fötter utan uppehåll, ända sedan jag kom hit.


text:
Därför säger jag dig att hennes många synder är förlåtna, vilket hennes stora kärleksfullhet visar. Men den som har fått litet förlåtet, visar lite kärlek.”


text:
<pb/>Efter detta gav sig Jesus ut på vandring till olika städer och byar i Galileen. Och överallt förkunnade han evangeliet om Guds rike. Med sig hade han sina tolv lärjungar,


text:
och några kvinnor som hade blivit botade från onda andar och från sjukdomar: Maria från Magdala, som sju onda andar hade drivits ut ur,


text:
Johanna, hustru till Herodes förvaltare Kusas, Susanna, och många andra som hjälpte dem med sina tillgångar.


text:
<pb/>En dag när mycket folk hade kommit ut till Jesus från de olika städerna, berättade han den här liknelsen för dem:


text:
<pb/>”En lantbrukare gick ut på sin åker för att så. När han sådde föll en del av sädeskornen på vägen bredvid, och folk trampade på dem, och fåglarna kom och åt upp dem.


text:
En del korn föll på stengrunden och började snart gro, men vissnade lika fort eftersom det inte fanns någon fukt.


text:
Men en del korn föll i bördig jord och växte upp och gav hundra gånger så mycket säd som den som hade såtts.” Sedan ropade Jesus: ”Lyssna, hör, den som har öron!”


text:
<pb/>Han svarade: ”Ni har fått gåvan att förstå Guds rikes hemligheter, men de andra får bara höra de här liknelserna, för att <pb/><t>’de ska se men ändå inte se,</t> <t>och höra men ändå inte förstå.’<f>[43]</f></t>


text:
De vid vägen är de som hör ordet, men sedan kommer djävulen och tar bort sådden ur deras hjärtan och hindrar dem från att tro och bli räddade.


text:
De på stengrunden är de som tar emot ordet med glädje, men som inte har någon rot. De tror en tid, men så fort de utsätts för frestelser<f>[44]</f> faller de bort.


text:
Det som föll bland tistlarna är de som hör men som snart kvävs av livets bekymmer, rikedomar och nöjen, så att de aldrig ger mogen skörd.


text:
<pb/>Men säden i den bördiga jorden är de som hör ordet och gömmer det i ett gott och uppriktigt hjärta och genom uthållighet bär frukt.


text:
<pb/>Ingen tänder en lampa och gömmer den under ett kärl eller sätter den under en säng, utan tvärtom ställer man den i ett lampställ så att alla som kommer in kan se ljuset.


text:
Det finns ingenting gömt som inte ska bli synligt och ingenting dolt som inte ska föras fram i ljuset.


text:
Var därför noga med hur ni lyssnar. För den som har ska nämligen få, men den som inget har ska bli av med även det han tror sig ha.”


text:
<pb/>En dag sa Jesus till sina lärjungar: ”Kom, så åker vi över till andra sidan sjön.” De gav sig iväg,


text:
och under resan lade sig Jesus och somnade. <pb/>Men en våldsam storm svepte ner över sjön, och båten började fyllas så att de var verkligt illa ute.


text:
Då gick hans lärjungar fram och väckte honom och började ropa: ”Mästare, Mästare, vi förgås!” När Jesus vaknat talade han strängt till vinden och vågorna, och de lade sig genast, och allt blev lugnt.


text:
<pb/>Sedan frågade han dem: ”Hur är det med er tro?” <pb/>Häpna och förskräckta sa de till varandra: ”Vem är han, som till och med befaller vinden och vågorna och de lyder honom?”


text:
Och när Jesus steg ur båten kom en man från staden emot honom. Han hade länge varit besatt av onda andar och levde hemlös och naken bland gravarna.


text:
<pb/>Så snart han fick se Jesus började han skrika och föll ner inför honom och ropade högt: ”Lämna mig ifred, Jesus, du den högste Gudens Son! Jag ber dig, plåga mig inte!”


text:
För Jesus hade just befallt den orena anden att lämna mannen. Den hade haft mannen i sitt våld under en lång tid. Man hade bundit honom med kedjor, satt fotbojor på honom och försökt att låsa in honom, men han hade slitit sig loss och drivits ut i ödemarken av den onda anden.


text:
<pb/>Jesus frågade nu: ”Vad heter du?” Mannen svarade: ”Legion<f>[46]</f>”, för många onda andar hade farit in i honom.


text:
<pb/>Där gick då en stor svinhjord och betade på berget. De onda andarna bad därför Jesus att få fara in i svinen, och Jesus tillät dem att göra det.


text:
Då lämnade de onda andarna mannen och for in i svinen, och hela svinhjorden rusade utför bergssluttningen och ner i sjön och drunknade.


text:
<pb/>När herdarna som vaktat svinen såg vad som hände, sprang de till staden och ut på landsbygden och berättade alltihop.


text:
Folket gick då ut för att ta reda på vad som hade hänt, och när de kom till Jesus fick de se mannen som hade varit besatt av de onda andarna sitta helt lugn vid Jesus fötter, påklädd och fullständigt normal. De blev förskräckta.


text:
Men händelsen hade skrämt upp människorna i Gerasa-området så mycket att de bad Jesus lämna dem. Han steg därför i en båt och åkte tillbaka.


text:
Mannen som de onda andarna hade lämnat bad att få följa med Jesus, men Jesus skickade iväg honom och sa:


text:
”Gå tillbaka till din familj och berätta vad Gud har gjort med dig.” <pb/>Då gick mannen iväg och berättade för alla i hela staden vad Jesus hade gjort med honom.


text:
<pb/>Då kom det fram en man som hette Jairos och som var föreståndare för synagogan. Han kastade sig ner framför Jesus och han bad honom följa med honom hem,


text:
eftersom hans enda barn, en flicka på tolv år, höll på att dö. <pb/>På vägen dit trängde folket på från alla håll.


text:
Där fanns också en kvinna som hade lidit av blödningar i tolv år och inte kunnat bli botad av någon, trots att hon lagt ut allt hon ägde på läkare<f>[48]</f>.


text:
Kvinnan närmade sig nu Jesus bakifrån och rörde vid tofsen på hans mantel. Och genast stannade blödningen.


text:
<pb/>”Vem rörde vid mig?” frågade Jesus. Och då alla teg, sa Petrus: ”Mästare, det är ju så många som knuffas och tränger sig på överallt.”


text:
<pb/>När kvinnan förstod att hon var upptäckt, kom hon darrande fram och föll ner för honom.<f>[49]</f> Sedan berättade hon inför alla varför hon hade rört vid honom och att hon genast blivit frisk.


text:
<pb/>När de sedan kom fram till huset lät inte Jesus någon följa med in utom Petrus, Jakob och Johannes och flickans far och mor.


text:
Genast återvände hennes ande och hon reste sig upp. Sedan sa Jesus till dem att ge henne något att äta.


text:
Hennes föräldrar blev alldeles häpna, men Jesus förbjöd dem att berätta för någon vad som hade hänt.


text:
<pb/>Jesus kallade samman de tolv och gav dem makt att driva ut alla slags onda andar och kraft att bota sjukdomar.


text:
<pb/>Han sa till dem: ”Ta inte med er något på vägen, ingen vandringsstav eller väska, inte mat eller pengar, och ingen extra skjorta.


text:
Men om människorna i en stad inte vill ta emot er, så gå bara därifrån och skaka stadens damm av era fötter. Det ska vittna mot dem.”


text:
<pb/>När tetrarken Herodes fick höra talas om allt detta som hände, blev han orolig och visste inte vad han skulle tro, för somliga sa att det var Johannes döparen som hade uppstått från de döda.


text:
Några sa att det var Elia<f>[51]</f> som visade sig, och andra att någon av de gamla profeterna hade uppstått.


text:
<pb/>Herodes sa: ”Jag lät halshugga Johannes. Men vem är denne som jag hör sådant här om?” Och han försökte få träffa Jesus.


text:
<pb/>Apostlarna kom nu tillbaka och rapporterade till Jesus allt de hade gjort. Jesus drog sig undan med dem till en stad som hette Betsaida,


text:
men folket fick reda på det och följde efter. Och han tog emot folket och talade till dem om Guds rike och botade alla som behövde hjälp.


text:
<pb/>När det började bli kväll kom de tolv till honom och sa: ”Skicka iväg folket, så att de kan gå till byarna och gårdarna här i närheten och köpa mat och ordna någonstans att sova. Här i denna ödemark finns det ju ingenting.”


text:
<pb/>Men Jesus svarade: ”Ge dem mat, ni själva!” <pb/>De sa: ”Allt vi har är fem bröd och två fiskar, om vi nu inte ska gå och köpa mat så att det räcker till alla de här människorna.”


text:
Det var omkring 5 000 män<f>[52]</f> där. ”Be dem bara att slå sig ner i grupper på femtio personer”, sa han till lärjungarna.


text:
<pb/>Sedan tog Jesus de fem bröden och de två fiskarna och såg upp mot himlen och tackade Gud för dem. Efter det bröt han dem och gav åt sina lärjungar för att de skulle ge åt folket.


text:
<pb/>En gång när Jesus hade dragit sig undan för att be, och hans lärjungar var med honom, frågade han dem: ”Vem säger folkmassorna att jag är?”


text:
<pb/>”Somliga säger att du är Johannes döparen”, svarade de, ”och några att du är Elia<f>[53]</f>. Andra säger att någon av de gamla profeterna har uppstått från de döda.”


text:
och sa: ”Människosonen måste lida mycket och bli förkastad av folkets ledare och översteprästerna och de skriftlärda, bli dödad och uppstå på den tredje<f>[54]</f> dagen.”


text:
<pb/>Sedan sa han till allt folket: ”Om någon vill följa mig, måste han förneka sig själv, varje dag ta sitt kors och följa mig.


text:
Den som vill rädda sitt liv ska mista det, men den som mister sitt liv för min skull, han ska rädda det.


text:
Den som skäms för mig och för de ord jag talar, honom ska Människosonen skämmas för, när han återvänder i sin och sin Faders och de heliga änglarnas härlighet.


text:
Men jag säger er en sanning: några av er som står här kommer inte att dö förrän de har sett Guds rike.<f>[55]</f>”


text:
<pb/>Ungefär en vecka senare tog Jesus med sig Petrus, Jakob och Johannes och gick upp på ett berg för att be.


text:
<pb/>Petrus och de båda andra hade somnat djupt, men nu vaknade de och fick se Jesus härlighet och de två männen som stod där med honom.


text:
När de skulle lämna Jesus, sa Petrus till Jesus: ”Mästare, det är gott att få vara här! Låt oss bygga tre hyddor, en åt dig och en åt Mose och en åt Elia.” Han visste inte vad han sa.


text:
<pb/>Men under tiden han talade blev de insvepta i ett moln som sänkte sig ner över dem, och de blev förskräckta.


text:
Sedan hördes en röst från molnet som sa: ”Detta är min Son, min utvalde<f>[57]</f>. Lyssna på honom!”


text:
Och när rösten hade tystnat fann de Jesus ensam kvar. <pb/>Men hans lärjungar höll tyst om vad de hade sett, och berättade det inte för någon förrän långt senare.


text:
En ond ande brukar attackera honom, så att han skriker och vrider sig i kramper tills han får fradga runt munnen. När attacken äntligen är över, har anden nästan tagit död på honom.


text:
<pb/>”Detta trolösa och förvridna släkte!” svarade Jesus. ”Hur länge måste jag vara hos er och stå ut med er? Ta hit din son.”


text:
Och medan pojken var på väg, kastade den onda anden omkull honom och slet och ryckte våldsamt i honom. Men Jesus talade strängt till den orena anden att lämna pojken, och han botade honom och överlämnade honom till hans far.


text:
<pb/>Alla blev förundrade över Guds storhet. <pb/>Medan folket fortfarande stod där helt häpna över allt han gjorde, sa Jesus till sina lärjungar:


text:
<pb/>”Lyssna noga på vad jag nu säger: Människosonen ska bli förrådd och överlämnad till människorna.”


text:
Men de förstod inte vad han talade om. Det var fördolt för dem, så att de inte förmådde att fatta det, och de vågade inte fråga vad han menade.


text:
Men Jesus förstod vad som rörde sig i deras hjärtan. Därför tog han ett barn och ställde det bredvid sig


text:
och sa till dem: ”Den som tar emot det här barnet i mitt namn, han tar emot mig. Och den som tar emot mig, han tar emot den som har sänt mig. Den som är minst bland er, han är störst.”


text:
<pb/>Johannes sa: ”Mästare, vi såg en man som drev ut onda andar i ditt namn, men eftersom han inte var en av oss försökte vi stoppa honom.”


text:
<pb/>Den tid hade nu kommit då Jesus skulle stiga upp till himlen, och han beslöt därför att börja gå mot Jerusalem.


text:
<pb/>Han skickade budbärare i förväg, och de gick in i en samarisk<f>[58]</f> by för att förbereda för hans ankomst.


text:
<pb/>När lärjungarna Jakob och Johannes såg det, sa de: ”Herre, ska vi befalla att eld kommer ner från himlen och bränner upp dem?”<f>[59]</f>


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Rävarna har lyor och fåglarna har bon, men Människosonen har ingen plats där han kan vila ut.”


text:
<pb/>Till en annan sa han: ”Kom och följ mig!” Men mannen svarade: ”Låt mig först gå hem och begrava min far.”<f>[61]</f>


text:
<pb/>Då sa Jesus: ”Den som ser sig om efter att ha satt sin hand till plogen, han passar inte för Guds rike.”


text:
<pb/>Herren Jesus utsåg nu ytterligare sjuttiotvå lärjungar<f>[62]</f>, som han skickade i förväg, två och två, till alla städer och byar som han tänkte besöka.


text:
<pb/>Han sa till dem: ”Skörden är stor, men arbetarna är få. Be därför skördens Herre att han skickar ut fler arbetare på fälten.


text:
Ta inte med er någon börs, någon väska och några skor. Och stanna inte på vägen för att hälsa på någon.


text:
Stanna sedan i det huset och låt dem bjuda er på mat och dryck, för arbetaren är värd sin lön. Flytta inte från hus till hus.


text:
Till och med dammet från era gator vill vi skaka av från våra fötter mot er. Men en sak ska ni veta: Guds rike har kommit nära.


text:
<pb/>Ve dig, Korasin, och ve dig, Betsaida! För om de under som gjorts hos er hade gjorts i Tyros och Sidon<f>[64]</f>, hade de för länge sedan omvänt sig och suttit i säck och aska.


text:
<pb/>Den som lyssnar till er, han lyssnar till mig, och den som avvisar er, han avvisar mig. Men den som avvisar mig, han avvisar honom som har sänt mig.”


text:
<pb/>De sjuttiotvå kom sedan glada tillbaka och berättade: ”Herre, till och med de onda andarna lyder oss i ditt namn.”


text:
Jag har gett er makt att trampa på ormar och skorpioner och stå emot fiendens alla styrkor. Inget ska skada er.


text:
Men gläd er inte över att de onda andarna lyder er, utan över att era namn är skrivna i himlen.<f>[65]</f>”


text:
<pb/>I samma stund fylldes Jesus av innerlig glädje genom den heliga Anden och sa: ”Jag prisar dig, Fader, du som är Herre över himlen och jorden, för att du har dolt detta för de lärda och kloka, men visat det för dem som är som barn. Ja, Fader, så har du bestämt.


text:
<pb/>Min Fader har överlämnat allt åt mig. Ingen vet vem Sonen är, utom Fadern, och ingen vet vem Fadern är, utom Sonen och de som Sonen vill uppenbara honom för.”


text:
<pb/>Sedan vände han sig till lärjungarna och sa enbart till dem: ”Lyckliga är de ögon som får se vad ni ser.


text:
Jag säger er, att många profeter och kungar har velat se och höra det som ni nu får se och höra, men de fick aldrig göra det.”


text:
<pb/>En dag kom en laglärd för att sätta dit Jesus genom en fråga. Han sa: ”Mästare, vad ska jag göra för att få evigt liv?”


text:
<pb/>Mannen svarade: ” ’Du ska älska Herren, din Gud, av hela ditt hjärta, av hela din själ, av hela din kraft och av hela ditt förstånd’, och: ’Du ska älska din medmänniska som dig själv.’ ”<f>[66]</f>


text:
<pb/>Men mannen, som gärna ville visa sin rättfärdighet, frågade Jesus: ”Vem är då min medmänniska?”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”En man, som var på väg från Jerusalem till Jeriko, blev överfallen av banditer. De slet av honom kläderna och misshandlade honom, gick därifrån och lämnade honom där halvdöd.


text:
<pb/>Då råkade en präst komma förbi. Men när han såg mannen ligga där gick han bara åt sidan och fortsatte att gå.


text:
Så kom också en levit till platsen och såg mannen, och även han gick bara åt sidan och fortsatte att gå.


text:
Samariern gick fram till honom, hällde olja och vin på såren och förband dem. Sedan lyfte han upp mannen på sin åsna och förde honom till ett värdshus, där han skötte om honom.


text:
Nästa dag, när han måste resa vidare, betalade han värdshusvärden två denarer<f>[67]</f> och sa: ’Var snäll och ta hand om mannen, och om räkningen går på mer än det här, så ska jag betala resten när jag kommer tillbaka.’


text:
<pb/>”Den som visade barmhärtighet naturligtvis”, svarade den laglärde. <pb/>Då sa Jesus: ”Gå iväg och gör likadant, du också.”


text:
<pb/>När Jesus och hans lärjungar fortsatte sin vandring, kom de till en by, där de blev inbjudna av en kvinna som hette Marta.


text:
Marta hade en syster som hette Maria, som slog sig ner vid Herrens fötter och lyssnade till hans tal.


text:
<pb/>Men Marta var stressad av allt hon hade att uträtta. Därför gick hon fram till Jesus och sa: ”Herre, bryr du dig inte om att min syster har lämnat mig till att göra allt arbete själv? Säg till henne att hon kommer och hjälper mig.”


text:
<pb/>Men Herren sa till henne: ”Marta, Marta, du gör dig så många bekymmer och oroar dig för så mycket!


text:
Men det finns bara en sak som behövs. Maria har valt det som är bäst, och det ska inte tas ifrån henne.”


text:
<pb/>En gång hade Jesus stannat på ett ställe för att be, och när han hade slutat sa en av hans lärjungar till honom: ”Herre, lär oss att be, så som Johannes lärde sina lärjungar att be.”


text:
<pb/>Då sa Jesus: ”Så här ska ni säga: <pb/><t>’Fader,</t> <t>låt ditt namn bli helgat.</t> <t>Låt ditt rike komma.</t>


text:
<t>och förlåt oss våra synder,</t> <t>för vi förlåter också var och en som står i skuld till oss.</t> <t>Hjälp oss när vi prövas<f>[68]</f>.’ ”</t>


text:
<pb/>Sedan sa han till dem: ”Vem av er skulle kunna ha en vän som någon gick till mitt i natten och sa: ’Min vän, låna mig tre brödkakor!


text:
Och vännen därinne skulle då svara och säga: ’Dörren är redan låst och mina barn ligger hos mig i sängen, så jag kan inte stiga upp och ge dem till dig.’


text:
Men jag säger er att även om han inte stiger upp och ger honom något därför att han är en vän, så gör han det för att slippa skämma ut sig<f>[69]</f>.


text:
Om nu ni, som är onda, har förstånd att ge goda gåvor till era barn, skulle då inte er Fader i himlen ge den heliga Anden till dem som ber honom?”


text:
<pb/>En annan gång drev Jesus ut en ond ande som var stum. Och när den onda anden for ut, började den stumme tala. Folk blev häpna,


text:
men några sa: ”Han driver ut de onda andarna med hjälp av Beelsebul<f>[70]</f>, de onda andarnas härskare.”


text:
<pb/>Men Jesus förstod vad de var ute efter och sa till dem: ”Ni vet ju att ett rike där man strider mot varandra går under och hus faller på hus.


text:
Om Satan därför är kluven och strider mot sig själv kan väl inte hans rike bestå? Ni menar ju att jag driver ut de onda andarna med hjälp av Beelsebul.


text:
Men om någon starkare dyker upp, besegrar han honom och tar ifrån honom hans vapenrustning, som han litade på, och fördelar bytet.


text:
<pb/>När en oren ande drivs ut ur en människa, irrar den omkring i vattenlösa trakter och letar efter ro, utan att hitta någon. Då säger den: ’Jag vänder tillbaka till det hus jag kom ifrån.’


text:
letar den reda på sju andar till, ännu värre än den själv. Tillsammans återvänder de sedan och bosätter sig där. Den människan får det då långt värre än hon hade det förut.”


text:
<pb/>Medan han talade ropade en kvinna i folkmassan: ”Lycklig är den kvinna som har fått föda och amma dig.”


text:
<pb/>Från alla håll trängde sig nu folk på, och Jesus talade till dem och sa: ”Detta släkte är ett ont släkte. De kräver ett tecken, men det enda tecken de ska få se är Jona-tecknet.<f>[71]</f>


text:
Så som Jona blev ett tecken för Nineves invånare, så ska Människosonen bli ett tecken för detta släkte.


text:
<pb/>Söderns drottning<f>[72]</f> ska på domens dag uppstå tillsammans med detta släkte och döma det, för hon kom från jordens yttersta gräns för att lyssna till Salomos vishet. Men här finns en som är större än Salomo.


text:
<pb/>När man tänder en lampa gömmer man den inte i ett hörn eller täcker över den med ett sädesmått, utan man ställer den i lampstället så att alla som kommer in kan se ljuset.


text:
Ditt öga är kroppens lampa. Om ditt öga är friskt, så får hela din kropp ljus. Men om det är dåligt blir det mörkt i din kropp.


text:
Om hela din kropp får ljus och ingen del ligger i mörker, blir den helt och hållet ljus, som när en lampa låter sitt sken flöda över dig.”


text:
<pb/>Medan Jesus höll på att tala till folket, bjöd en av fariseerna hem honom på mat, och Jesus följde med och slog sig ner vid bordet.


text:
<pb/>Herren sa till honom: ”Ni fariseer rengör nog utsidan av bägare och fat, men inom er är ni fulla av girighet och ondska.


text:
<pb/>Ve er, fariseer! Ni ger Gud en tiondel<f>[73]</f> av mynta och vinruta, och av alla grönsaker, men ni struntar i rättvisan och kärleken till Gud. Visst ska ni göra det ena, men försumma inte det andra.


text:
<pb/>Ve er, fariseer, som älskar att sitta på främsta raden i synagogorna och bli hälsade på torgen!


text:
<pb/>”Ve er laglärda också”, sa Jesus, ”för ni lägger bördor på människorna som de knappt kan bära, men vill inte röra ett finger för att flytta dem.


text:
Ni vittnar så om era förfäders gärningar och accepterar dem. De dödade profeterna, och ni bygger gravar över dem.


text:
<pb/>Därför har Gud i sin vishet sagt: ’Jag ska sända dem profeter och apostlar. Några ska de döda och andra ska de förfölja.’


text:
Men därför ska också detta släkte få stå till svars för morden på alla de profeter som dödats sedan världens skapelse,


text:
ända från Abel till Sakarja, han som blev mördad mellan altaret och templet.<f>[75]</f> Ja, jag säger er att detta släkte ska ställas till svars för allt detta.


text:
<pb/>Ve er, laglärda, som har tagit nyckeln till kunskapen. Ni har själva inte gått in, och andra som vill gå in hindrar ni.”


text:
<pb/>När han gick därifrån började fariseerna och de skriftlärda ansätta honom hårt och överösa honom med besvärliga frågor


text:
<pb/>Under tiden hade folk samlats i tusental, så att de höll på att trampa ner varandra. Men Jesus vände sig först till sina lärjungar och varnade dem: ”Akta er för fariseernas surdeg, hyckleriet.


text:
Det ni har sagt i mörkret ska höras i dagsljuset, och det ni har viskat i någons öra i enrum kommer att ropas ut från hustaken.


text:
<pb/>Till er som är mina vänner, säger jag: Var inte rädda för dem som kan döda kroppen, men sedan inte kan göra något mer.


text:
Jag ska visa er vem ni ska frukta. Frukta honom som har makt att både döda och sedan kasta i Gehenna<f>[76]</f>.


text:
Och på er är till och med hårstråna räknade. Var alltså inte rädda! Ni är mer värda än alla sparvar tillsammans.


text:
<pb/>Jag säger er, att om någon bekänner mig inför människorna, honom ska också Människosonen bekänna inför Guds änglar.


text:
Vem som än säger något mot Människosonen kan få förlåtelse, men den som hädar den heliga Anden kommer aldrig att bli förlåten.


text:
<pb/>När man drar er till synagogorna<f>[77]</f>, makthavarna och myndigheterna, så oroa er inte för hur ni ska försvara er eller för vad ni ska säga.


text:
<pb/>Men Jesus svarade: ”Min vän, vem har satt mig till domare, så att jag kan avgöra tvister mellan er?”


text:
<pb/>Vidare sa han till dem: ”Akta er för allt habegär! En människas liv är inte beroende av hur mycket hon äger.”


text:
<pb/>Sedan berättade han en liknelse för dem. Han sa: <pb/>”En rik lantbrukare hade fått en stor skörd.


text:
Han sa: ’Nu vet jag, jag river ner mina gamla lador och bygger större. Då får jag plats både med skörden och med allt annat jag äger.


text:
Sedan kan jag slå mig till ro och säga till mig själv: Nu har du samlat så mycket att det räcker i många år. Koppla av nu! Ät, drick och roa dig!’


text:
<pb/>Men Gud sa till mannen: ’Din dåre, redan i natt ska ditt liv tas ifrån dig! Vem ska då få allt som du har sparat ihop?’


text:
<pb/>Sedan sa Jesus till sina lärjungar: ”Därför säger jag er: oroa er inte för hur ni ska klara livet, hur ni ska få mat att äta och kläder att ta på er.


text:
Tänk på korparna! De varken sår eller skördar, eller skaffar förråd eller lador, men Gud ger dem mat ändå. Är ni inte mycket mer värda än fåglarna?


text:
<pb/>Tänk på liljorna hur de växer! De arbetar inte och spinner inte. Ändå säger jag er, att inte ens Salomo i all sin prakt var så klädd som de.


text:
Sälj vad ni äger och ge åt de fattiga. Skaffa er en börs som aldrig slits ut och en skatt i himlen som är i säkert förvar, där ingen kan stjäla den och där ingen mal förstör.


text:
Var som tjänare som väntar på att deras herre ska komma hem från en bröllopsfest, så att de snabbt kan öppna dörren för honom när han knackar.


text:
Lyckliga är de som deras herre finner vakna när han kommer. Sannerligen säger jag er: han ska själv göra sig redo att tjäna, och han ska låta dem få slå sig ner vid bordet för att äta medan han passar upp dem.


text:
Kanske kommer han inte förrän vid midnatt eller till och med inte förrän strax före gryningen. Men lyckliga är de som är beredda.


text:
<pb/>Ni ska veta att om husägaren bara visste när tjuven tänkte komma, skulle han hindra honom från att bryta sig in.


text:
<pb/>Herren svarade: ”Vem är som en trogen och klok tjänare, som av sin herre har fått i uppgift att ansvara för de andra tjänarna och ge dem mat när de behöver?


text:
Men om tjänaren säger i sitt hjärta: ’Min herre kommer inte än på ett tag’, och börjar misshandla de andra tjänarna och äta och dricka sig full,


text:
då ska hans herre komma en dag då han inte alls väntar honom, vid en tid som han inte vet om. Han ska slå honom i stycken och låta honom dela plats med dem som inte tror.


text:
<pb/>Den tjänare som känner till sin herres vilja, men ändå inte förbereder sig eller gör vad hans herre vill, han ska straffas med många piskslag.


text:
Men den som inte är medveten om att han handlar fel och gör något straffbart, ska bara straffas med några få piskslag. Av den som har fått mycket kommer det att krävas mycket, och den som har anförtrotts mycket, har också desto större ansvar.


text:
Om fem personer bor i ett hus, kommer de i fortsättningen att leva splittrade, tre mot två och två mot tre,


text:
far mot son och son mot far, mor mot dotter och dotter mot mor, svärmor mot svärdotter och svärdotter mot svärmor.”


text:
<pb/>Sedan sa han till folket: ”När ni ser molnen torna upp sig i väster, så säger ni: ’Nu blir det regn.’ Och det blir det också.


text:
Ni hycklare! Ni har lätt för att tyda tecken på jorden och himlen, men varför kan ni inte tyda den här tiden?


text:
När du är på väg med din motpart till domstolen, försök då komma överens med honom innan ni är framme. Annars kanske han drar dig inför domaren, som sedan låter sin medhjälpare ta hand om dig och sätta dig i fängelse.


text:
<pb/>Just då kom några och berättade för Jesus om de galileer som Pilatus hade dödat medan de offrade i templet.


text:
<pb/>Jesus frågade då: ”Tror ni att dessa galileer var större syndare än de andra i Galileen? Var det därför de fick lida?


text:
<pb/>Och hur var det med de arton människor som dog när tornet i Siloa föll över dem? Var de större syndare än alla andra i Jerusalem?


text:
<pb/>Sedan berättade han en liknelse: ”En man planterade ett fikonträd i sin vingård. Sedan kom han för att se om det fanns någon frukt på det, men han hittade ingen.


text:
Till sist bad han sin trädgårdsmästare att hugga ner trädet. ’Jag har i tre år kommit och letat efter frukt på det, utan att finna någonting’, sa han. ’Varför låta det ta upp näring ur jorden?’


text:
Men trädgårdsmästaren bad: ’Herre, låt det stå kvar ett år till, så ska jag gräva runt det och ge det gödning.


text:
fanns där en kvinna som var handikappad på grund av en ande. Hon hade gått framåtböjd i arton år, och kunde inte räta på ryggen.


text:
<pb/>Men synagogföreståndaren blev arg över att Jesus botade henne på sabbaten. ”Det finns sex dagar i veckan då man får arbeta”, sa han till folket. ”Ni kan komma och bli botade på dem, men inte på sabbaten!”


text:
<pb/>Då svarade Jesus: ”Ni hycklare! Finns det någon av er här som inte löser sin oxe eller åsna från krubban också på sabbaten och leder ut den och ger den vatten?


text:
Men här har vi en Abrahams dotter som Satan hållit bunden i arton år, och så skulle hon inte få bli löst från sin boja bara för att det är sabbat!”


text:
Det är som ett senapsfrö som en man sådde i sin trädgård. Det växte och blev till ett träd, där fåglarna kunde bygga bo bland grenarna.”


text:
”Kämpa för att komma in genom den trånga porten. Jag säger er, att många ska försöka komma in men inte lyckas.


text:
Och när husets herre väl har stigit upp och låst porten och ni då står utanför och bankar och ropar: ’Herre, öppna för oss!’, så ska han svara: ’Jag vet inte vilka eller varifrån ni är!’


text:
<pb/>Då säger ni: ’Men vi har ju ätit och druckit tillsammans med dig. Och du undervisade på våra gator!’


text:
<pb/>Men han ska svara: ’Jag känner er inte och vet inte varifrån ni är! Försvinn härifrån, alla ni orättens hantlangare!’


text:
<pb/>Där ska ni gråta och skära tänder när ni blir utestängda från Guds rike och ser Abraham, Isak och Jakob därinne tillsammans med alla profeterna.


text:
Och människor ska komma från öster och väster, norr och söder och ta plats vid måltiden i Guds rike.


text:
<pb/>Just då kom några fariseer till honom och sa: ”Gå genast härifrån, för Herodes tänker döda dig!”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Hälsa den räven<f>[80]</f> att jag driver ut onda andar och botar sjuka idag och imorgon, och att jag på den tredje dagen når mitt mål.


text:
Ja, idag, imorgon och i övermorgon måste jag fortsätta min vandring, för en profet kan inte bli dödad någon annanstans än i Jerusalem.


text:
Nu får ni själva ta hand om ert övergivna hus. Jag säger er: ni kommer inte att få se mig igen förrän ni säger: ’Välsignad är han som kommer i Herrens namn.<f>[81]</f>’ ”


text:
<pb/>En sabbat var Jesus hembjuden på mat till en farisé som var medlem i rådet<f>[82]</f>. Man observerade honom noga,


text:
Jesus frågade då fariseerna och de laglärda: ”Är det tillåtet att bota någon på sabbaten eller inte?”


text:
<pb/>Sedan sa han till dem: ”Om någon av er har ett barn eller kanske en oxe som ramlar i en brunn, drar ni då inte genast upp dem, även om det skulle råka vara sabbat?”


text:
<pb/>När Jesus såg att gästerna försökte få de främsta platserna vid bordet, gav han dem denna liknelse:


text:
”Om du blir bjuden på bröllop, så sträva inte efter att få den främsta platsen. Det kan ju komma någon som är mer respekterad än du,


text:
och då kommer värden och säger: ’Kan du vara snäll och lämna din plats åt den här personen.’ Då måste du generad söka upp en plats längst ner vid bordet.


text:
<pb/>När du är bjuden, välj istället en plats längst ner. När värden då kommer och ser dig kanske han säger: ’Min vän, det finns en bättre plats här framme för dig!’ Då kommer du att bli hedrad inför alla de andra gästerna.


text:
<pb/>Sedan sa Jesus till honom som hade bjudit in honom: ”När du bjuder till fest, så bjud inte dina vänner eller syskon eller släktingar eller rika grannar, för då blir din belöning att de bjuder tillbaka.


text:
Då är du lycklig, eftersom de inte kan ge någon belöning tillbaka, utan du ska få din belöning vid de rättfärdigas uppståndelse.”


text:
<pb/>En man som var med vid bordet och hörde detta, sa till honom: ”Lycklig är den som får komma till festmåltiden i Guds rike.”


text:
När det sedan var dags för festen, sände han iväg sin tjänare till de inbjudna för att säga: ’Allt är klart, välkomna till festen.’


text:
Men alla kom med ursäkter. En sa: ’Jag har just köpt en åker och måste gå och inspektera den. Förlåt att jag inte kan komma!’


text:
En annan sa: ’Jag har just köpt fem par oxar och vill se vad de duger till. Förlåt att jag inte kan komma!’


text:
<pb/>När tjänaren kom tillbaka och berättade vad de hade sagt, blev hans herre arg och befallde honom att genast gå ut på alla gator och gränder i hela staden och hämta fattiga och handikappade, blinda och förlamade.


text:
<pb/>Då sa mannen till sin tjänare: ’Gå ut överallt på vägar och stigar och uppmana alla att komma, så att mitt hus blir fullt.


text:
”Den som kommer till mig utan att hata sina föräldrar och sin hustru eller man och barn och syskon, ja, till och med sitt eget liv, kan inte vara min lärjunge.<f>[83]</f>


text:
<pb/>Om någon av er vill bygga ett torn, sätter han sig då inte ner först och räknar ut om han har tillräckligt med pengar för att avsluta bygget?


text:
<pb/>Eller när en kung tänker dra ut i krig mot en annan kung, sätter han sig inte först ner och funderar på om hans armé med 10 000 man är stark nog att möta den fiende som kommer emot honom med 20 000 man?


text:
Visar det sig vara omöjligt, sänder han istället ut medlare för att be om fred, medan fiendetrupperna fortfarande är långt borta.


text:
Det duger inte ens till jorden eller till gödselhögen. Det måste kastas bort. Lyssna, du som har öron att höra med!”


text:
Detta retade fariseerna och de skriftlärda, som kritiserade Jesus för att han umgicks med syndare, och till och med åt med dem.


text:
”Om någon av er har hundra får och upptäcker att han saknar ett av dem, lämnar han inte då de nittionio andra i ödemarken och letar efter det som är försvunnet, tills han hittar det?


text:
Sedan samlar han sina vänner och grannar, så att de också kan glädjas över att han hittat sitt förlorade får.


text:
<pb/>Jag säger er att på samma sätt kommer man att glädja sig mer i himlen över en enda syndare som vänder om, än över nittionio rättfärdiga som inte behöver vända om.


text:
<pb/>Eller om en kvinna har tio silvermynt och tappar bort ett, tänder hon inte då en lampa och sopar igenom hela huset och letar i varje vrå tills hon hittar det?


text:
Och när hon hittar det, kallar hon inte sedan på sina vänner och grannar för att de ska glädjas med henne över att hon hittat det borttappade?


text:
Den yngre sa till sin far: ’Far, ge mig min del av arvet nu.’ Och han gick med på att dela sin egendom mellan sönerna.


text:
<pb/>Några dagar senare hade den yngre sonen sålt allt han ägde och gav sig iväg till ett främmande land. Där levde han ett vilt liv och gjorde snart slut på alla sina pengar.


text:
<pb/>Då insåg han sin situation och sa till sig själv: ’Hemma hos min far har de anställda mat i överflöd, och här håller jag på att svälta ihjäl!


text:
Jag är inte värd att kallas din son längre, men låt mig åtminstone få arbeta som en av dina tjänare.’


text:
Och så gick han tillbaka hem till sin far. <pb/>Men medan sonen fortfarande var långt borta, såg hans far honom och fylldes av medlidande. Han sprang emot sin son och kramade om honom och kysste honom.


text:
<pb/>Sonen sa: ’Far, jag har syndat mot himlen och mot dig. Jag är inte värd att kallas din son längre.’


text:
<pb/>Men hans far sa till tjänarna: ’Skynda er! Ta fram mina finaste dräkter och sätt på honom dem. Sätt en ring på hans finger och skor på hans fötter!


text:
För min son var död men är levande igen. Han var förlorad men är återfunnen.’ Och så började festen.


text:
<pb/>Under tiden hade den äldre sonen varit ute på fälten. När han nu närmade sig huset, hörde han ljudet av musik och dans.


text:
Tjänaren svarade: ’Din bror har kommit tillbaka, och din far har slaktat gödkalven för att fira att han har kommit hem välbehållen.’


text:
<pb/>Då blev den äldre sonen rasande och ville inte gå in i huset. Hans far gick därför ut och försökte övertala honom,


text:
men han svarade: ’Under alla dessa år har jag arbetat hårt och aldrig någonsin vägrat att göra vad du har bett mig om. Ändå har du inte gett mig ens en killing, så att jag kunde ha fest med mina vänner.


text:
Men nu när denne din son kommer hem, slösaren, som har gjort slut på dina pengar tillsammans med prostituerade, då firar du det med att slakta gödkalven!’


text:
Men nu måste vi vara glada och fira detta, för din bror var död men är levande igen. Han var förlorad men är återfunnen.’ ”


text:
<pb/>Till sina lärjungar sa Jesus också: ”En rik man hade en förvaltare som skötte hans affärer, men ett rykte började spridas om att mannen förskingrade hans pengar.


text:
<pb/>Arbetsgivaren kallade därför till sig mannen och sa: ’Vad är det jag hör om dig? Gör i ordning din redovisning, för jag tänker avskeda dig.’


text:
<pb/>Förvaltaren tänkte då för sig själv: ’Vad ska jag göra om jag måste sluta som förvaltare hos min herre? Gräva orkar jag inte, och tigga skäms jag för.


text:
<pb/>Sedan bjöd han in alla dem som var skyldiga hans arbetsgivare pengar, och började diskutera med dem en efter en. Han frågade den förste: ’Hur mycket är du skyldig?’


text:
<pb/>’Hundra krus olja’, svarade mannen. <pb/>Då sa förvaltaren: ’Här är skuldebrevet. Ta det, sätt dig och skriv snabbt femtio krus istället.’


text:
<pb/>Sedan frågade han nästa person: ’Och hur mycket är du skyldig honom?’ <pb/>’Hundra tunnor vete’, svarade han. <pb/>’Här’, sa förvaltaren, ’ta ditt skuldebrev och skriv åttio tunnor istället!’


text:
<pb/>Herren berömde den oärliga förvaltaren för hans slughet.<f>[84]</f> Den här tidsålderns människor är nämligen slugare mot sina egna, än vad ljusets människor är.


text:
Ja, jag säger er: använd den ohederlige mammon till att skaffa er vänner som välkomnar er i de eviga boningarna den dag då mammon sviker.


text:
<pb/>Den som är ärlig i småsaker kommer att vara ärlig när det gäller stora saker. Fuskar man i småsaker, kommer man också att fuska när det gäller stora saker.


text:
<pb/>Men om ni inte är trogna i fråga om den ohederlige mammon, vem vill då låta er ta hand om det som verkligen är något värt?


text:
Ingen tjänare kan tjäna två herrar, för antingen kommer han att hata den förste och älska den andre, eller att hålla sig till den ene och inte bry sig om den andre. Ni kan inte tjäna Gud och mammon samtidigt.”


text:
Men Jesus sa till dem: ”Ni vill framstå som rättfärdiga inför människorna, men Gud känner era hjärtan. Det som människor värderar högt, avskyr Gud.


text:
<pb/>Lagens och profeternas tid rådde fram till Johannes. Sedan dess förkunnas evangeliet om Guds rike, och alla tränger på för att komma in där.


text:
Den som skiljer sig från sin hustru och gifter om sig med en annan, han är otrogen.<f>[85]</f> Och den som gifter sig med en frånskild kvinna begår äktenskapsbrott.


text:
<pb/>Det var en gång en rik man, som var klädd i purpur och fint linne och varje dag levde i lyx och överflöd.


text:
Lasaros längtade efter att få några rester från den rike mannens bord. Hundarna kom till och med och slickade hans sår.


text:
Till slut dog tiggaren och fördes av änglarna till platsen vid Abrahams sida. Den rika mannen dog också och blev begravd.


text:
När han slog upp sina ögon i dödsriket<f>[86]</f>, där han plågades, såg han Abraham långt borta, och Lasaros vid hans sida.


text:
’Fader Abraham’, ropade han, ’förbarma dig över mig! Skicka Lasaros hit för att doppa fingertoppen i vatten och svalka min tunga. Jag plågas svårt i dessa lågor.’


text:
<pb/>Men Abraham sa till honom: ’Mitt barn, kom ihåg att du under din livstid fick allt det goda, medan Lasaros fick det onda. Nu är han här för att tröstas, medan du får plågas.


text:
Dessutom finns det en stor klyfta som skiljer oss åt. Ingen härifrån kan ta sig över till er, och ingen från er kan heller komma över hit.’


text:
<pb/>Den rika mannen svarade: ’Nej, fader Abraham, men om någon kommer till dem från de döda, då vänder de om!’


text:
<pb/>Men Abraham sa: ’Om de inte vill lyssna till Mose och profeterna, så kommer de inte att bli övertygade ens om någon uppstår från de döda.’ ”


text:
<pb/>Jesus sa till sina lärjungar: ”Det är oundvikligt att förförelser kommer, men ve den genom vilken de kommer!


text:
Det skulle vara bättre för honom att bli kastad i havet med en stor sten runt halsen, än att han ska kunna förföra någon av dessa små.


text:
Var på er vakt! <pb/>Om din medmänniska syndar, så tillrättavisa henne, och förlåt henne om hon ångrar sig.


text:
Även om hon syndar mot dig sju<f>[87]</f> gånger om dagen och sju gånger kommer tillbaka och ångrar sig, så ska du förlåta henne.”


text:
<pb/>Herren svarade: ”Om ni hade tro som ett senapsfrö, skulle ni kunna säga till mullbärsträdet där borta: ’Ryck upp dig själv med rötterna och kasta dig i havet!’ Och det skulle lyda er.


text:
<pb/>Om någon av er har en tjänare som kommer hem efter att ha plöjt på åkern eller vallat fåren, inte säger ni då till honom: ’Sätt dig genast ned vid bordet och ät!’


text:
Nej, ni säger: ’Gör i ordning maten åt mig, fäst upp dina kläder och passa upp mig medan jag äter. Sedan kan du själv äta och dricka.’


text:
Detsamma gäller er. När ni gjort allt ni fått befallning om, ska ni säga: ’Vi är bara enkla tjänare, vi har bara gjort vår plikt.’ ”


text:
<pb/>Då såg han på dem och sa: ”Gå och visa upp er för prästerna!”<f>[88]</f> Och medan de var på väg dit blev de rena.


text:
<pb/>En av dem kom tillbaka till Jesus när han såg att han blivit frisk, och han ropade högt och hyllade Gud.


text:
Sedan kastade han sig ner framför Jesus med ansiktet mot marken och tackade honom. Den mannen var från Samarien<f>[89]</f>.


text:
<pb/>En gång frågade fariseerna Jesus när Guds rike skulle komma, och han svarade: ”Guds rike kommer inte på ett sätt som man kan se med sina fysiska ögon.


text:
<pb/>Sedan sa han till sina lärjungar: ”Det ska komma en tid då ni längtar efter att få uppleva en enda av Människosonens dagar men inte får det.<f>[92]</f>


text:
För liksom blixten flammar till över himlen och lyser upp hela horisonten, så ska Människosonen visa sig på sin dag.


text:
Då åt man och drack och gifte sig och blev bortgift, ända till den dag då Noa gick in i arken och floden kom och utplånade dem allihop.


text:
<pb/>Likadant var det på Lots tid.<f>[93]</f> Människorna åt och drack, köpte och sålde, planterade och byggde,


text:
ända till den dag då Lot lämnade Sodom. Då regnade eld och svavel från himlen och utplånade dem allihop.


text:
<pb/>Den dagen får den som är uppe på taket<f>[94]</f> och har sina ägodelar inne i huset inte gå dit ner för att hämta något, och den som är ute på åkern får inte vända tillbaka.


text:
<pb/>Jag säger er: den natten ska två personer sova i samma säng; den ena tas med, den andra lämnas kvar.


text:
<pb/>Då frågade hans lärjungar: ”Herre, var blir det någonstans?” <pb/>Jesus svarade: ”Där kroppen finns, där samlas gamarna.”


text:
<pb/>En gång, när Jesus ville visa sina lärjungar hur viktigt det är att alltid be och inte ge upp, berättade han den här liknelsen för dem:


text:
I samma stad fanns också en änka som ständigt och jämt kom till honom och sa: ’Hjälp mig att få ut det jag ska ha av min motpart.’


text:
Under en tid struntade han i henne, men till slut sa han till sig själv: ’Visserligen fruktar jag inte Gud eller bryr mig om människor,


text:
men den här änkan har blivit för besvärlig. Det är bäst jag ser till att hon får det hon har rätt till. Annars sliter hon ut mig med sitt ständiga tjat.’ ”


text:
Skulle då inte Gud vilja ge rätt åt sina utvalda, när de ber till honom dag och natt? Skulle han låta dem vänta?


text:
Jag säger er att han snart ska ge dem deras rätt. Men kommer Människosonen att hitta någon tro på jorden när han kommer?”


text:
<pb/>Till några som litade på sin egen rättfärdighet och som såg ner på andra människor berättade Jesus denna liknelse:


text:
Farisén stod för sig själv och bad: ’Tack Gud för att jag inte är som andra, de som stjäl, gör orätt och är otrogna i sitt äktenskap, eller som tullindrivaren där borta!


text:
Men tullindrivaren stod en bit bort och vågade inte ens lyfta blicken mot himlen utan slog händerna mot bröstet och ropade: ’Gud, var nådig mot mig syndare!’


text:
Jag säger er att han var det, inte den andre, som gick hem rättfärdig. För den som upphöjer sig själv ska förödmjukas, men den som ödmjukar sig ska upphöjas.”


text:
<pb/>Folk kom också fram till Jesus med sina små barn för att han skulle röra vid dem. Men hans lärjungar fick se det och körde bort dem.


text:
<pb/>Då kallade Jesus till sig barnen och sa till dem: ”Låt barnen komma till mig, hindra dem inte, för Guds rike tillhör sådana som de.


text:
Buden kan du: ’Du ska inte vara otrogen i ditt äktenskap, Du ska inte mörda, Du ska inte stjäla, Du ska inte vittna falskt, Visa respekt för din far och mor.<f>[98]</f>’ ”


text:
<pb/>Då sa Jesus till honom: ”Det är bara en sak till du behöver göra. Sälj allt du äger och ge pengarna till de fattiga. Då ska du få en skatt i himlen. Kom sedan och följ mig.”


text:
<pb/>”Sannerligen säger jag er”, svarade Jesus: ”var och en som lämnar hus eller hustru eller man eller syskon eller föräldrar eller barn för Guds rikes skull,


text:
<pb/>Jesus samlade sedan de tolv omkring sig och sa till dem: ”Vi är nu på väg upp till Jerusalem, och där ska allt det som profeterna skrivit om Människosonen gå i uppfyllelse.


text:
Han ska överlämnas till hedningarna<f>[99]</f>, och han ska bli hånad och misshandlad. De ska spotta på honom


text:
<pb/>Men hans lärjungar fattade inget av detta. Betydelsen var dold för dem och därför begrep de ingenting av det han sa.


text:
<pb/>Folket som gick främst försökte få honom att hålla tyst, men han ropade bara ännu högre: ”Davids Son, förbarma dig över mig!”


text:
<pb/>Jesus stannade och sa till dem att leda fram mannen till honom. Och han frågade honom när han kom:


text:
Och genast kunde mannen se. Sedan följde han efter Jesus och hyllade Gud, och alla som såg det lovprisade Gud.


text:
Därför sprang han i förväg och klättrade upp i ett sykomorträd vid sidan av vägen, för att kunna se Jesus komma förbi.


text:
<pb/>När Jesus efter en stund kom dit fram såg han upp mot Sackaios och ropade: ”Sackaios! Skynda dig ner, jag måste gästa ditt hem idag!”


text:
<pb/>Men Sackaios ställde sig upp och sa till Herren: ”Herre, jag ska ge hälften av det jag äger till de fattiga. Och om jag tagit ut för mycket av någon ska jag betala tillbaka fyra gånger så mycket.”


text:
<pb/>Jesus sa då till honom: ”Idag har räddning kommit till detta hem. Han är ju också son till Abraham<f>[101]</f>.


text:
<pb/>För dem som lyssnade på detta berättade han också en liknelse, eftersom de nu var nära Jerusalem och de trodde att de nu skulle få se Guds rike komma.


text:
<pb/>Han sa: ”En man av kunglig släkt gav sig iväg till ett avlägset land för att krönas till kung och sedan komma tillbaka.<f>[102]</f>


text:
Han kallade till sig tio av sina tjänare och gav dem en summa på tio pund<f>[103]</f> att dela på och förvalta i affärer, tills han skulle komma tillbaka.


text:
Men hans landsmän hatade honom, och de sände en delegation efter honom för att meddela att de inte ville ha honom till kung.


text:
<pb/>När han sedan trots allt blivit krönt till kung och kom tillbaka till sitt land, kallade han till sig de tio tjänare som han hade gett pengar och ville ha reda på hur mycket de hade tjänat på sina affärer.


text:
<pb/>Den första mannen kom och rapporterade: ’Herre, de pengar jag fick att förvalta har tiodubblats.’


text:
<pb/>’Bra!’ sa kungen. ’Du är en god tjänare. Du har visat dig trogen i smått. Därför ska du nu få ansvar över tio städer.’


text:
<pb/>Nästa man kunde också rapportera en vinst för sin herre, fem gånger så stor som den ursprungliga summan.


text:
<pb/>Men en av tjänarna lämnade bara tillbaka den summa han hade fått från början och förklarade: ’Jag har förvarat pengarna tryggt, inlindade i en duk.


text:
Jag var rädd för dig, herre, eftersom du är en hård man som tar ut vad du inte har satt in och skördar vad du inte har sått.’


text:
Då sa kungen: ’Jag dömer dig efter dina egna ord. Du är en ond tjänare! Du visste att jag är hård och tar ut vad jag inte satt in och skördar vad jag inte sått.


text:
Varför satte du då inte in mina pengar på en bank, så att jag åtminstone hade fått ränta på dem när jag kom tillbaka?’


text:
<pb/>Sedan vände han sig till dem som stod där: ’Ta pengarna ifrån honom och ge dem till mannen som tiodubblade sitt pund.’


text:
<pb/>’Jag säger er att den som har ska få mer, medan den som inte har ska bli fråntagen till och med det han har.


text:
<pb/>Då Jesus hade sagt detta, fortsatte han sin vandring mot Jerusalem, och han gick framför sina lärjungar.


text:
När han kom i närheten av Betfage och Betania vid det berg som kallas Olivberget, skickade han iväg två av lärjungarna


text:
och sa: ”Gå till byn som ligger framför er. Där inne kommer ni att hitta en ungåsna stå bunden, en som ingen har ridit på ännu. Ta den och led hit den.


text:
Så tog de åsnan och ledde den till Jesus. De lade sina mantlar på den och hjälpte Jesus att sitta upp.


text:
Och då han närmade sig den plats där vägen började gå nerför Olivberget, började hela lärjungaskaran att ropa ut sin glädje och lovprisa Gud för alla de under de hade sett.


text:
<pb/><t>”Välsignad är han, kungen, som kommer i Herrens namn!<f>[105]</f>”</t> <pb/>jublade de. <pb/><t>”Fred i himlen och ära i höjden!”</t>


text:
<pb/>Men några fariseer i folkmassan sa då till honom: ”Mästare, säg åt dina lärjungar att inte ropa så där!”


text:
”Tänk om du idag hade förstått hur du skulle kunna få fred”, sa han. ”Men nu är det fördolt för dig.


text:
De ska jämna dig med marken och dina invånare med dig. De ska inte lämna kvar en enda sten ovanpå en annan, eftersom du inte tog tillfället i akt när Gud besökte dig.”


text:
Han sa till dem: ”Det står skrivet: ’Mitt hus ska kallas ett bönehus.’ Men ni har gjort det till ’ett rövarnäste’.”<f>[107]</f>


text:
<pb/>Efter det undervisade han varje dag i templet. Översteprästerna och de skriftlärda och alla folkets ledare försökte hitta ett sätt att göra sig av med honom,


text:
men de visste inte hur de skulle bära sig åt, för han var omtyckt av hela folket, och alla ville lyssna på honom.


text:
<pb/>En dag när Jesus undervisade folket i templet om evangeliet, kom översteprästerna och de skriftlärda och folkets ledare fram


text:
och frågade honom: ”Säg oss vad du har för fullmakt att göra detta, och vem det är som har gett dig den fullmakten?”


text:
Men om vi säger att det var från människor, då kommer folket att stena oss. De är ju övertygade om att Johannes var en profet.”


text:
<pb/>Då sa Jesus till dem: ”I så fall säger inte jag heller vad jag har för fullmakt att göra detta.”


text:
<pb/>Sedan berättade han för folket denna liknelse: ”En man planterade en vingård och arrenderade ut den till några lantbrukare medan han själv reste bort för en längre tid.


text:
När det så blev dags att skörda, sände han en av sina tjänare till lantbrukarna för att hämta den del av skörden som var hans. Men de överföll tjänaren och skickade tillbaka honom tomhänt.


text:
Ägaren sände då en annan tjänare, men han blev misshandlad och förolämpad och skickades iväg tomhänt.


text:
<pb/>’Vad ska jag göra?’ sa ägaren. ’Jo, jag sänder min egen älskade son. Honom visar de väl respekt för.’


text:
<pb/>Men när lantbrukarna fick se sonen, sa de till varandra: ’Här kommer arvtagaren. Kom så dödar vi honom, och då blir arvet vårt!’


text:
Så släpade de ut sonen ur vingården och dödade honom.” <pb/>”Vad ska nu vingårdsägaren göra med dem?” frågade Jesus.


text:
”Jo, han kommer själv dit och dödar dem och ger sedan vingården till andra.” <pb/>När de hörde detta, sa de: ”Nej! Det får aldrig hända!”


text:
<pb/>Men Jesus såg på dem och sa: ”Vad betyder då det som står skrivet: <pb/><t>’Den sten som inte dög åt byggnadsarbetarna</t> <t>har blivit en hörnsten.’<f>[108]</f></t>


text:
<pb/>Var och en som snubblar på den stenen blir krossad, och den som stenen faller på blir söndersmulad.<f>[109]</f>  ”


text:
<pb/>De skriftlärda och översteprästerna ville arrestera Jesus genast, men de var rädda för folket. De förstod att det var dem han syftade på i liknelsen.


text:
<pb/>Medan de väntade på sitt tillfälle, skickade de iväg några som skulle låtsas vara rättfärdiga och som var ute efter att få Jesus att säga något som de kunde arrestera honom för, för att sedan kunna överlämna honom åt landshövdingens makt och myndighet.


text:
<pb/>”Mästare”, frågade de honom, ”vi vet att du har rätt när du talar och undervisar. Du låter dig inte påverkas av människor, utan lär oss i sanning Guds väg.


text:
<pb/>De lyckades alltså inte sätta fast honom för något han sa när folket hörde på. De förvånades över hans svar och blev alldeles tysta.


text:
<pb/>Sedan kom några saddukeer<f>[110]</f> till honom. De påstår att det inte finns någon uppståndelse, så de frågade:


text:
<pb/>”Mästare, Mose skrev att om en man dör barnlös, ska hans bror gifta sig med änkan och skaffa en arvtagare åt sin bror.<f>[111]</f>


text:
och tre gifte sig med änkan, och så fortsatte det tills alla sju hade varit gifta med henne och dött utan att lämna några barn efter sig.


text:
De som anses värdiga att få vara med i den kommande tidsåldern och uppstå från de döda, de ska inte gifta sig eller bli bortgifta.


text:
Att de döda uppstår bevisar också Mose när han talar om törnbusken. Han kallar Herren för Abrahams, Isaks och Jakobs Gud.<f>[112]</f>


text:
David själv skrev ju i Psaltaren: <pb/><t>’Herren sa till min Herre:</t> <t>Sätt dig på min högra sida,</t>


text:
”Akta er för de skriftlärda, som älskar att gå omkring i långa dräkter och gärna vill bli hälsade på torgen, ta plats på främsta raden i synagogan och sitta vid honnörsborden under festerna.


text:
för de tog bara en liten del av sitt överflöd och lade det bland gåvorna. Men hon, som är så fattig, lade dit allt hon hade att leva på.”


text:
<pb/>Några började nu tala om templet med alla dess vackra stenar och dyrbara gåvor som människor skänkt. Han sa:


text:
<pb/>”Allt det ni ser här ska i sinom tid jämnas med marken, inte en sten ska lämnas kvar på den andra.”


text:
<pb/>”Mästare, när ska detta hända?” undrade de. ”Vilket blir tecknet på att tiden har kommit då dessa ting ska gå i uppfyllelse?”


text:
<pb/>Han svarade: ”Se upp så att ingen lurar er! Många ska komma i mitt namn och säga: ’Det är jag’, och ’Tiden är nära.’ Men följ dem inte!


text:
Och när ni får höra om krig och oroligheter, så grips inte av panik. Det måste ske först, men det betyder inte att slutet har kommit.”


text:
Det blir allvarliga jordbävningar, epidemier och hungersnöd på den ena platsen efter den andra. Fruktansvärda saker ska hända och stora tecken ska visa sig på himlen.


text:
<pb/>Men innan allt detta inträffar, ska man gripa er och förfölja er. Ni ska dras inför domstol i synagogorna och kastas i fängelse, och ni ska ställas inför kungar och makthavare för mitt namns skull.


text:
<pb/>Ni ska bli förrådda till och med av föräldrar, syskon, släktingar och vänner, och några av er kommer att dödas.


text:
Då måste de som är i Judeen fly upp i bergen. De som är i staden måste lämna den, och ingen som är ute på landet får gå in i staden.


text:
Ve dem som är gravida eller ammar när den tiden kommer! Det ska bli stor nöd i landet och vrede ska drabba folket.


text:
Många ska brutalt dödas med svärd och föras bort som fångar till alla de andra folken. Jerusalem ska trampas av främmande folk, tills deras tider är fullbordade.


text:
<pb/>Sedan ska tecken visa sig i solen, månen och stjärnorna, och på jorden ska folken gripas av ångest och förvirring inför havets och vågornas dån.


text:
Människor ska gå under av skräck inför det som ska drabba världen, för himlens krafter skakas.<f>[114]</f>


text:
<pb/>Sedan berättade Jesus en liknelse för dem: ”Lägg märke till fikonträdet, eller vilket annat träd som helst.


text:
<pb/>Var på er vakt, så att era hjärtan inte förslöas av festande och supande, eller av vardagliga bekymmer. Annars överraskas ni av den dagen


text:
Håll er ständigt vakna! Be att ni ska få kraft att fly undan det som väntar, så att ni kan stå inför Människosonen.”


text:
<pb/>På dagarna var Jesus i templet och undervisade, men varje kväll gick han ut till det berg som kallades Olivberget och övernattade där.


text:
Översteprästerna och de skriftlärda sökte fortfarande efter ett sätt att bli av med Jesus. De var nämligen rädda för folket.


text:
Judas gick till översteprästerna och officerarna vid tempelvakten för att diskutera med dem hur han skulle kunna förråda Jesus.


text:
som han genast accepterade. Sedan sökte han efter ett tillfälle att utan folkets vetskap förråda Jesus.


text:
Då skickade Jesus iväg Petrus och Johannes och sa: ”Gå och gör i ordning påskmåltiden, så att vi kan äta tillsammans.”


text:
<pb/>Han svarade: ”När ni kommer in i staden, kommer ni att möta en man som bär på en vattenkruka. Följ efter honom till det hus som han går in i


text:
och säg till mannen som äger huset: ’Vår Mästare säger: Var är salen där jag kan äta påskmåltiden med mina lärjungar?’


text:
Han kommer då att ta med er en trappa upp till ett stort rum som redan är förberett. Gör i ordning måltiden där.”


text:
<pb/>Då gick de iväg och fann att allt var precis som Jesus hade sagt, och de ordnade med påskmåltiden.


text:
<pb/>Och han sa till dem: ”Jag har längtat så mycket efter att få äta den här påskmåltiden med er innan mitt lidande börjar.


text:
För jag säger er nu att jag inte kommer att äta den igen förrän den får sin fullkomning i Guds rike.”


text:
Jag säger er att från och med nu ska jag inte dricka av det som vinstocken ger, förrän Guds rike har kommit.”


text:
<pb/>Efter det tog han ett bröd, tackade Gud, bröt det och gav det till dem och sa: ”Detta är min kropp som ska offras för er. Gör detta till minne av mig!”


text:
<pb/>Efter måltiden tog han på samma sätt bägaren och sa: ”Denna bägare är det nya förbundet genom mitt blod som utgjuts för er.


text:
<pb/>Då sa han till dem: ”I den här världen uppträder kungarna som herrar över sina folk, och makthavare kallar sig folkets välgörare.


text:
Men så får det inte vara bland er. Den störste av er ska vara som den yngste, och den som vill vara ledare ska vara de andras tjänare.


text:
Vem är störst, den som äter vid bordet eller den som tjänar vid bordet? Är det inte den som äter vid bordet? Men jag är här hos er som en tjänare.


text:
Och då ska ni få äta och dricka vid mitt bord i mitt rike, och ni ska få sitta på troner och döma Israels tolv stammar.


text:
Men jag har bett för dig att du inte helt ska tappa tron. Och när du en gång har vänt om, styrk då dina bröder.”


text:
<pb/>Men Jesus sa: ”Petrus, jag säger dig att innan tuppen hinner gala i natt, kommer du tre gånger att ha förnekat att du ens känner mig.”


text:
<pb/>Sedan frågade Jesus dem: ”När jag sände ut er, och ni varken hade börs, väska eller skor med er, saknade ni något då?” <pb/>”Nej, ingenting”, svarade de.


text:
<pb/>”Men nu”, sa han, ”ska den som har börs ta med sig den, och likaså väska. Och om någon inte har något svärd, ska han sälja sin mantel och köpa ett.<f>[120]</f>


text:
För jag säger er att de här orden i Skriften ska gå i uppfyllelse genom mig: ’Han räknades som en syndare’<f>[121]</f>. Ja, allt som har förutsagts om mig ska nu slutföras.”


text:
<pb/>Jesus lämnade sedan staden tillsammans med sina lärjungar och gick som vanligt till Olivberget.


text:
Till slut reste han sig och gick tillbaka till sina lärjungar och såg att de hade somnat, utmattade av sorg.


text:
<pb/>Medan Jesus fortfarande talade kom en folkhop dit ledd av honom som hette Judas, en av de tolv. Judas gick fram till Jesus för att ge honom en hälsningskyss.


text:
<pb/>När de som var med Jesus såg vad som höll på att hända, frågade de: ”Herre, ska vi slå till med våra svärd?”


text:
<pb/>Sedan sa Jesus till de överstepräster och officerare vid tempelvakten och folkets ledare som hade kommit dit för att gripa honom: ”Som med en farlig brottsling har ni kommit med svärd och klubbor för att gripa mig!


text:
Dag efter dag var jag tillsammans med er i templet utan att ni rörde mig. Men nu är det dags för er att handla, nu har mörkret makten.”


text:
<pb/>Inne på gården gjorde de upp en eld och satte sig runt den, och Petrus slog sig ner mitt ibland dem.


text:
<pb/>En tjänsteflicka lade då märke till honom i eldskenet och började titta närmare på honom. Sedan sa hon: ”Den där mannen var också tillsammans med honom!”


text:
<pb/>Efter en stund fick en annan syn på honom och sa: ”Du är också en av dem!” <pb/>”Nej, det är jag inte”, svarade Petrus.


text:
<pb/>Ungefär en timma senare var det en tredje som påstod: ”Säkert var den där karln med honom, han är ju från Galileen.”


text:
<pb/>I samma stund vände sig Herren om och såg på Petrus, och då kom Petrus ihåg vad Herren hade sagt till honom: ”Innan tuppen gal i natt ska du förneka mig tre gånger.”


text:
<pb/>Tidigt nästa morgon samlades folkets ledare och översteprästerna och de skriftlärda. Jesus fördes till rådet.


text:
De frågade honom: ”Är du Messias? Säg oss som det är!” <pb/>Han svarade: ”Om jag säger det, så kommer ni inte att tro mig,


text:
<pb/>Då sa de allihop: ”Alltså är du Guds Son?” <pb/>Men Jesus svarade: ”Det är ni själva som säger att jag är det.”


text:
Där anklagade de honom och sa: ”Den här mannen leder vårt folk vilse. Han påstår att vi inte ska betala skatt till kejsaren och ger sig ut för att vara Messias, en kung.”


text:
<pb/>Då frågade Pilatus honom: ”Är du judarnas kung?” Men Jesus svarade: ”Det är du själv som säger det.”


text:
<pb/>Pilatus sa då till översteprästerna och folkmassan: ”Jag kan inte finna den här mannen skyldig till något brott.”


text:
<pb/>Men de envisades och sa: ”Han hetsar upp folket med sin undervisning överallt i hela Judeen, från Galileen och ända hit.”


text:
Och när han fick reda på att Jesus kom från Herodes område, skickade han honom till Herodes, som just då befann sig i Jerusalem.


text:
<pb/>Herodes blev mycket glad över att få träffa Jesus, för det hade han önskat länge, eftersom han hade hört mycket om honom och hoppades få se honom göra något tecken.


text:
Under tiden stod översteprästerna och de skriftlärda där och fortsatte med sina våldsamma anklagelser.


text:
Till slut började Herodes och hans soldater att håna och förlöjliga Jesus. Sedan satte de på honom en praktfull mantel och skickade honom tillbaka till Pilatus.


text:
och sa till dem: ”Ni har fört den här mannen till mig och anklagat honom för att hetsa upp folket. Jag har förhört honom i er närvaro, och finner honom inte skyldig till era anklagelser.


text:
Herodes har kommit till samma slutsats och har därför sänt honom tillbaka hit. Ingenting som den här mannen har gjort förtjänar döden.


text:
<pb/>För tredje gången frågade Pilatus: ”Vad har han gjort för ont? Jag har inte funnit honom skyldig till något som förtjänar döden. Jag kommer bara att straffa honom och sedan låta honom gå.”


text:
<pb/>Men folket skrek utan uppehåll att Jesus skulle korsfästas, och till slut gav deras rop effekt.


text:
Han frigav mannen som satt i fängelse för upplopp och mord. Men Jesus överlämnade han åt dem så att de fick göra som de ville.


text:
<pb/>När de förde bort honom grep de tag i en man från Kyrene<f>[125]</f> som hette Simon. Han var på väg in från landsbygden, och de lade korset på honom och lät honom bära det efter Jesus.


text:
Men Jesus vände sig till dem och sa: ”Jerusalems döttrar! Gråt inte över mig, utan gråt över er själva och era barn.


text:
Det kommer en tid, då man ska säga: Lyckliga är de ofruktsamma, de kvinnor som aldrig har fött barn eller ammat.


text:
Då <pb/><t>ska man säga till bergen: Dölj oss!</t> <t>och till höjderna: Fall över oss!<f>[126]</f></t>


text:
Och när man kom till den plats som kallas Skallen korsfäste de honom tillsammans med brottslingarna, en på var sida om honom.


text:
Jesus bad: ”Fader, förlåt dem, för de vet inte vad de gör.” De kastade sedan lott om hans kläder och delade dem mellan sig.<f>[127]</f>


text:
<pb/>Folkhopen stod och tittade på, och medlemmarna i rådet hånade honom: ”Han var bra på att rädda andra”, sa de. ”Nu får han rädda sig själv, om han är Guds Messias, den utvalde.”


text:
<pb/>En av de brottslingar som hängde där hånade honom också och sa: ”Är det inte du som är Messias? Rädda då dig själv och oss!”


text:
<pb/>Men den andra brottslingen tillrättavisade honom och sa: ”Fruktar du inte ens Gud, du som fått samma dom?


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Sannerligen säger jag dig att du idag ska vara med mig i paradiset.”<f>[128]</f>


text:
<pb/>Klockan var nu runt tolv på dagen. Då blev det mörkt över hela jorden ända fram till klockan tre,


text:
Samtidigt ropade Jesus med hög röst: ”Fader, i dina händer överlämnar jag min ande”<f>[130]</f>, och med de orden slutade han att andas.


text:
<pb/>Den romerska officeren, som såg vad som hände, prisade då Gud och sa: ”Han måste verkligen ha varit en rättfärdig man.”


text:
När folket, som hade samlats för att se på, såg vad som hände, slog de sig mot bröstet och gick hem.


text:
Men alla hans vänner, däribland kvinnorna som hade följt med honom från Galileen, stod på avstånd och såg alltihop.


text:
som inte var delaktig i de andras beslut och handlingar. Han var från staden Arimataia i Judeen och väntade på Guds rike.


text:
Han tog sedan ner kroppen och lindade den i linnetyg och lade den i en grav som var uthuggen i en klippa och där ännu ingen hade blivit lagd.


text:
<pb/>Kvinnorna som hade följt med Jesus från Galileen gick efter och såg hur hans kropp lades i graven.


text:
Sedan gick de hem och gjorde i ordning välluktande oljor. Men på sabbaten höll de sig stilla, i enlighet med budordet.


text:
<pb/>Mycket tidigt på morgonen efter sabbaten, i gryningen, gick kvinnorna till graven med oljorna som de hade gjort i ordning.


text:
Kvinnorna blev förskräckta och bugade sig djupt, men männen frågade dem: ”Varför letar ni efter den levande bland de döda?


text:
Han är inte här. Han har uppstått. Kommer ni inte ihåg vad han sa till er då han fortfarande var i Galileen:


text:
att Människosonen måste överlämnas till syndiga människor och korsfästas och uppstå på den tredje dagen?”


text:
Det var Maria från Magdala, och Johanna och Maria, Jakobs mor, och flera andra, som tillsammans berättade detta för apostlarna.


text:
<pb/>Men Petrus sprang iväg till graven, och när han böjde sig ner och tittade in såg han linnesvepningen ligga där. Han gick därifrån förundrad över det som hade hänt.


text:
<pb/>Samma dag var två lärjungar på väg till en by som heter Emmaus och som ligger drygt en mil från Jerusalem.


text:
<pb/>”Vad är det ni går här och diskuterar med varandra?” undrade han. <pb/>Då stannade de, och med sorg i blicken


text:
svarade en av dem, som hette Kleopas: ”Är du bara en besökare som har varit i Jerusalem och inte vet vad som hänt där de senaste dagarna?”


text:
<pb/>”Vad är det som har hänt?” frågade han. <pb/>”Det här med Jesus från Nasaret”, sa de. ”Han var en profet, som var mäktig i ord och gärning inför både Gud och människor.


text:
Men översteprästerna och medlemmarna i rådet överlämnade honom till att dömas till döden och korsfästas.


text:
Och vi som hoppades att han var den som skulle befria Israel! <pb/>Idag är det dessutom tredje dagen sedan allt detta hände,


text:
och nu har några kvinnor bland oss gjort oss helt uppskakade. De gick nämligen ut till graven tidigt i morse


text:
men fann inte hans kropp. När de kom tillbaka berättade de att de i en syn hade sett änglar, som sa att han lever.


text:
Några av de våra gick därför till graven, och de fann att det stämde som kvinnorna hade sagt. Men honom såg de inte.”


text:
<pb/>Då sa Jesus till dem: ”Tänk vad lite ni förstår! Och hur svårt era hjärtan har för att tro på det som profeterna har sagt!


text:
Sedan förklarade han för dem, med början hos Mose och alla profeterna, vad som stod om honom i alla Skrifterna.


text:
<pb/>Vid det laget var de nästan framme i byn dit de var på väg, och det såg ut som om Jesus tänkte gå vidare.


text:
Men de hejdade honom och bad ivrigt: ”Stanna här hos oss. Det börjar ju redan bli kväll, och dagen har gått.” Jesus följde då med dem in och stannade.


text:
När de sedan slagit sig ner för att äta, tog han brödet och tackade Gud för det, bröt det och räckte det till dem.


text:
<pb/>De sa till varandra: ”Visst kändes det som en eld som brann i våra hjärtan när han talade med oss på vägen och förklarade Skriften för oss?”


text:
Och utan att förlora någon tid skyndade de tillbaka till Jerusalem, där de fann de elva och de andra församlade.


text:
<pb/>Då berättade de två vad som hade hänt på vägen, och hur de hade känt igen honom då han bröt brödet.


text:
<pb/>Medan de fortfarande höll på att berätta stod Jesus plötsligt där mitt ibland dem och sa till dem: ”Frid åt er alla!”


text:
Se på mina händer och mina fötter! Det är jag själv. Känn på mig och se! En ande har inte kött och ben, som ni kan se att jag har.”


text:
Men fortfarande kunde de inte tro, så fyllda av både glädje och förvåning var de. Då frågade han dem: ”Har ni något att äta?”


text:
<pb/>Sedan sa han till dem: ”Det här är vad jag sa till er medan jag fortfarande var hos er, att allt som står skrivet om mig i Moses lag, hos profeterna och i psalmerna, måste gå i uppfyllelse.”


text:
Han sa till dem: ”Detta är vad som står skrivet, att Messias ska lida och uppstå igen på den tredje dagen.


text:
Och omvändelse och syndernas förlåtelse ska förkunnas i hans namn för alla folk, med början i Jerusalem.


text:
Och jag ska sända er vad min Fader har lovat. Men stanna här i staden tills ni utrustas med kraft från höjden.”


text:
<pb/>Sedan tog Jesus dem med sig ut ur staden och bort mot Betania, och där lyfte han sina händer och välsignade dem.


text:
<pb/>Han var i världen, och genom honom hade världen blivit till, men världen kände inte igen honom.


text:
<pb/>Och Ordet blev människa och levde bland oss. Vi såg hans härlighet, den härlighet som den ende Sonen har fått av sin Fader. Han var full av nåd och sanning.


text:
<pb/>Johannes vittnar om honom och ropar: ”Det var om honom jag sa: ’Han som kommer efter mig är före mig, för han fanns till före mig.<f>[3]</f>’ ”


text:
Ingen har någonsin sett Gud, men hans ende Son, som själv är Gud<f>[4]</f> och är vid Faderns sida, han har gjort honom känd.


text:
<pb/>Detta var Johannes vittnesbörd när judarna hade skickat präster och leviter från Jerusalem, för att fråga honom vem han var.


text:
<pb/>”Vem är du då?” frågade de. ”Är du Elia<f>[5]</f>?” <pb/>”Nej”, svarade han, ”det är jag inte.” <pb/>”Är du profeten<f>[6]</f>?” <pb/>”Nej”, svarade han.


text:
<pb/>Då sa de: ”Vem är du då? Något svar måste vi ha att ge till dem som har sänt oss. Vad säger du om dig själv?”


text:
<pb/>Han svarade: ”Jag är en röst som ropar i ödemarken: ’Bana väg för Herren!<f>[7]</f>’ som profeten Jesaja har sagt.”


text:
Han är den som kommer efter mig, och jag är inte ens värdig att knyta upp hans sandalremmar.<f>[8]</f>”


text:
<pb/>Nästa dag såg han Jesus komma emot honom och sa: ”Där är Guds lamm, som tar bort världens synd.


text:
Det var honom jag talade om när jag sa: ’Han som kommer efter mig är före mig, för han fanns till före mig.’


text:
Jag kände honom inte, men för att han ska uppenbaras för Israel har jag kommit för att döpa i vatten.”


text:
<pb/>Johannes vittnade: ”Jag såg Anden komma ner från himlen som en duva och stanna kvar över honom.


text:
Jag kände honom inte, men han som sände mig för att döpa i vatten sa till mig: ’Den du ser Anden komma ner och stanna kvar över är den som döper i den heliga Anden.’


text:
När Jesus då vände sig om och såg att de följde efter honom, frågade han dem: ”Är det något ni vill?” <pb/>De svarade: ”Rabbi (det betyder mästare), var bor du?”


text:
<pb/>Då sa Jesus: ”Kom med mig och se.” Och så gick de med honom till den plats där han bodde. Det var runt fyra-tiden på eftermiddagen, och de stannade sedan hos honom den dagen.


text:
Den ene av de två som hade hört vad Johannes sa och sedan följt efter Jesus var Andreas, Simon Petrus bror.


text:
<pb/>Denne letade först reda på sin bror Simon och sa till honom: ”Vi har funnit Messias” (Messias betyder Kristus).<f>[10]</f>


text:
Och han tog med sig honom till Jesus. Jesus såg då på honom och sa: ”Du är Simon, Johannes son. Men du ska kallas Kefas (det betyder Petrus).<f>[11]</f>”


text:
<pb/>Dagen därpå tänkte Jesus gå till Galileen. Då träffade han Filippos och sa till honom: ”Följ mig.”


text:
<pb/>Filippos fann Natanael och sa till honom: ”Vi har funnit honom som Moses lag och profeterna talar om, Jesus, Son till Josef, från Nasaret.”


text:
<pb/>”Nasaret!” sa Natanael. ”Kan något gott komma därifrån?” <pb/>”Kom och se själv”, svarade Filippos.


text:
<pb/>När Jesus såg Natanael närma sig, sa han: ”Här kommer en sann israelit<f>[12]</f>. Det finns inget svek i honom.”


text:
<pb/>”Hur kan du känna mig?” undrade Natanael. <pb/>Jesus svarade: ”Jag såg dig under fikonträdet innan Filippos kallade på dig.”


text:
<pb/>Men Jesus sa till honom: ”Tror du detta för att jag sa att jag såg dig under fikonträdet? Du kommer att få se större ting än så.”


text:
Han sa vidare: ”Ja, sannerligen<f>[13]</f> säger jag er: ni ska få se himlen öppen och Guds änglar stiga upp och stiga ner över Människosonen.”<f>[14]</f>


text:
<pb/>Där fanns sex stora stenkrukor för de judiska reningsceremonierna. Krukorna rymde omkring hundra liter var.


text:
<pb/>Värden smakade på vattnet, som nu hade förvandlats till vin. Men eftersom han inte visste varifrån det kom  —  bara tjänarna som hade öst upp vattnet kände till det  —  kallade han på brudgummen och sa:


text:
”Alla bjuder ju först på det utsökta vinet och på sämre vin när gästerna börjar bli berusade. Men du har sparat det bästa till sist!”


text:
<pb/>Genom detta sitt första tecken i Kana i Galileen visade Jesus sin härlighet, och hans lärjungar trodde på honom.


text:
<pb/>Därefter gick Jesus ner till Kafarnaum tillsammans med sin mor, sina bröder och sina lärjungar, och de stannade där under några dagar.


text:
I templet fann han dem som sålde oxar, får och duvor, och dem som satt och växlade pengar.<f>[17]</f>


text:
Jesus gjorde sig en piska av några repstumpar och drev ut allihop från tempelområdet tillsammans med fåren och oxarna. Han slog ut myntväxlarnas pengar och välte deras bord,


text:
och till dem som sålde duvor sa han: ”Ta bort allt detta härifrån! Gör inte min Faders hus till en marknadsplats!”


text:
<pb/>Då kom hans lärjungar ihåg att det stod skrivet: ”Min iver för ditt tempel förtär mig.”<f>[18]</f>


text:
<pb/>Judarna sa: ”Detta tempelbygge har pågått i fyrtiosex år, och du menar att du kan resa upp det på tre dagar!”


text:
När han sedan uppstod från de döda kom hans lärjungar ihåg att han hade sagt detta, och de trodde på Skriften och på det ord Jesus själv hade talat.


text:
<pb/>Där fanns en farisé<f>[19]</f> som hette Nikodemos och som var medlem i det judiska rådet<f>[20]</f>.


text:
Han kom till Jesus en natt och sa: ”Rabbi, vi vet att du är en lärare som har kommit från Gud. Ingen kan göra sådana tecken som du gör om inte Gud är med honom.”


text:
<pb/>Men Jesus svarade: ”Ja, sannerligen säger jag dig: den som inte föds på nytt<f>[21]</f> får aldrig se Guds rike.”


text:
<pb/>”Hur kan någon födas på nytt när man är gammal?” undrade Nikodemos. ”Man kan väl inte komma in i sin moders liv och födas igen?”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Ja, sannerligen säger jag dig: den som inte blir född av vatten och Ande får överhuvudtaget inte komma in i Guds rike.


text:
Vinden<f>[23]</f> blåser vart den vill. Du hör den blåsa men kan inte säga varifrån den kommer eller vart den tar vägen. Så är det också med var och en som är född av Anden.”


text:
Ja, sannerligen säger jag dig: det vi talar om är sådant vi vet, och vi vittnar om det vi har sett, och ändå tar ni inte emot vårt vittnesbörd.


text:
Om ni inte tror när jag talar till er om det jordiska, hur ska ni då kunna tro när jag talar om det himmelska?


text:
<pb/>Så älskade Gud världen att han gav den sin ende Son, för att de som tror på honom inte ska gå förlorade utan ha evigt liv.


text:
Det var inte för att döma världen som Gud sände sin Son, utan för att världen skulle räddas genom honom.


text:
Den som tror på honom blir inte dömd. Men den som inte tror är redan dömd, eftersom han inte tror på Guds ende Sons namn.


text:
Och detta är domen, att när ljuset kom ner till världen, älskade människorna mörkret mer än ljuset, eftersom deras handlingar var onda.


text:
Den som gör det som är ont, hatar ljuset. Han håller sig borta från ljuset, så att hans gärningar inte ska avslöjas.


text:
Men den som gör det som är sanningsenligt dras till ljuset, för att det ska synas att han gör det som Gud vill.


text:
Samtidigt höll Johannes på att döpa vid Ainon, nära Salim, där det fanns gott om vatten, och folk kom dit för att döpas.


text:
En gång kom några av Johannes lärjungar att diskutera olika reningsceremonier<f>[26]</f> med en jude.


text:
De gick då till Johannes och sa: ”Rabbi, mannen som var tillsammans med dig på andra sidan Jordanfloden, han som du vittnade om, han döper också, och nu går alla till honom.”


text:
Ni kan själva vittna om att jag har sagt att jag inte är Messias. Jag är utsänd för att gå framför honom.


text:
Bruden tillhör sin brudgum. Och brudgummens vän gläds åt att få stå och lyssna till brudgummen. Den glädjen är nu fullständigt min.


text:
<pb/>”Han som har kommit från ovan är över alla andra. Den som kommer från jorden är av jorden och talar det jordiska. Den som kommer från himlen är över alla.


text:
Den som tror på Sonen har evigt liv. Men den som vägrar att lyda Sonen ska inte se livet, utan blir kvar under Guds dom.”


text:
<pb/>Jesus insåg att fariseerna hade fått höra att han hade fler lärjungar än Johannes och döpte fler  —


text:
och så kom han till en stad i Samarien som heter Sykar och som ligger nära den mark som Jakob gav sin son Josef.


text:
Där ligger också Jakobs brunn och eftersom det var mitt på dagen och Jesus var trött av vandringen, satte han sig vid brunnen.


text:
Den samariska kvinnan sa: ”Du som är jude, hur kan du be mig, en samarisk kvinna, om vatten?” Judarna brukade nämligen inte ha något gemensamt med samarierna.


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Om du kände till Guds gåva och vem det är som ber dig om något att dricka, så skulle du ha bett honom och han skulle ha gett dig levande vatten.”


text:
<pb/>”Men, Herre, du har ju varken rep eller kruka”, sa hon, ”och brunnen är djup. Varifrån ska du få levande vatten?


text:
Du är väl inte större än vår förfader Jakob som gav oss den här brunnen och som han själv och hans söner och boskap drack av?”


text:
Men den som dricker av det vatten jag ger blir aldrig i evighet törstig igen för mitt vatten blir en källa inom honom som porlar fram och ger evigt liv.”


text:
<pb/>”Herre”, sa kvinnan, ”ge mig av det vattnet, så att jag aldrig mer blir törstig och slipper gå ut hit och hämta vatten!”


text:
<pb/>”Jag har ingen man”, svarade kvinnan. <pb/>”Du har rätt när du säger att du inte har någon man”, sa Jesus.


text:
Våra förfäder har tillbett på det här berget<f>[28]</f>, men ni säger att den plats där man ska tillbe finns i Jerusalem.”


text:
<pb/>Jesus sa till henne: ”Tro mig, kvinna det kommer en tid då det varken är på det här berget eller i Jerusalem som ni ska tillbe Fadern.


text:
Men den tid kommer, ja, den har redan kommit, då sanna tillbedjare tillber Fadern i ande och sanning, för det är sådana tillbedjare Fadern söker.


text:
<pb/>Kvinnan sa: ”Ja, jag vet att Messias ska komma, han som kallas Kristus, och när han kommer ska han förklara allt för oss.”


text:
<pb/>Just då kom hans lärjungar tillbaka. De blev mycket förvånade över att han talade med en kvinna, men ingen av dem frågade honom varför han talade med henne eller vad de talade om.


text:
<pb/>Men kvinnan lämnade sin vattenkruka vid brunnen och gick tillbaka till staden och sa till alla:


text:
<pb/>Då sa Jesus: ”Min mat är att göra hans vilja som har sänt mig och att slutföra det uppdrag han har gett mig.


text:
Ni säger att om fyra månader är det dags att skörda. Men jag säger: Se er omkring! Fälten har redan ljusnat och är mogna för skörd.


text:
Redan nu får skördearbetaren sin lön. Han skördar frukt till evigt liv så att både den som sår och den som skördar får glädjas tillsammans.


text:
Jag har sänt ut er för att skörda där ni inte har arbetat. Andra har utfört arbetet och ni ska få lön för deras möda.”


text:
<pb/>Många samarier från den staden kom till tro på honom när de hörde kvinnan vittna: ”Han kunde säga mig allt vad jag har gjort.”


text:
Så när samarierna kom ut till honom bad de honom att stanna hos dem och han stannade där i två dagar.


text:
och de sa till kvinnan: ”Nu är det inte längre det som du berättade för oss som får oss att tro. Nej, nu har vi själva hört honom och förstått att han verkligen är den som ska rädda världen.”


text:
Men när han nu kom till Galileen, tog galileerna emot honom med öppna armar eftersom de hade varit i Jerusalem under påskhögtiden och sett vad han gjort där.


text:
<pb/>I Galileen kom han också tillbaka till Kana där han en gång hade förvandlat vatten till vin. En man i kunglig<f>[29]</f> tjänst hade en son som låg sjuk i Kafarnaum.


text:
När mannen därför fick höra att Jesus hade kommit från Judeen och var i Galileen, gick han till honom och bad honom att följa med till Kafarnaum för att bota hans son som låg döende.


text:
Han frågade dem då vid vilken tid på dagen pojken hade börjat bli bättre och de svarade: ”Igår eftermiddag vid ettiden försvann febern.”


text:
Då förstod fadern att det hade hänt i samma stund som Jesus hade sagt till honom: ”Din son lever.” Och tjänstemannen och alla i hans hus började tro på Jesus.


text:
<pb/>Detta var det andra tecknet Jesus gjorde och han gjorde det när han hade kommit från Judeen till Galileen.


text:
I Jerusalem, nära Fårporten, finns en damm som på hebreiska kallas Betesda<f>[30]</f>, och den har fem pelargångar.


text:
Många sjuka, blinda, förlamade och andra handikappade låg i dessa pelargångar [och väntade på att vattnet skulle komma i rörelse.


text:
En Herrens ängel steg nämligen ner då och då i dammen och rörde om vattnet, och den förste som steg ner i vattnet sedan det blivit omrört blev frisk, vilken sjukdom han än hade.]<f>[31]</f>


text:
När Jesus såg honom ligga där och fick veta att han hade varit sjuk så länge, frågade han honom: ”Vill du bli frisk?”


text:
<pb/>”Herre”, svarade mannen, ”jag har ingen som hjälper mig ner i dammen när vattnet kommer i rörelse. Medan jag fortfarande är på väg, hinner någon annan dit före mig.”


text:
Genast blev mannen frisk, och han tog sin bädd och gick iväg. <pb/>Men detta hände på sabbaten<f>[32]</f>,


text:
<pb/>Men mannen visste inte det, för Jesus hade försvunnit därifrån eftersom det var så mycket folk.


text:
Senare fann Jesus mannen i templet och sa till honom: ”Nu är du frisk. Synda inte mer, så att det inte händer dig något värre.”


text:
<pb/>Då blev judarna ännu mer ivriga att döda honom, eftersom han inte bara bröt mot sabbatsbudet, utan dessutom talade om Gud som sin Fader och därmed jämställde sig själv med Gud.


text:
<pb/>Men Jesus svarade dem: ”Ja, sannerligen säger jag er: Sonen kan inte göra något av sig själv. Han gör bara det som han ser sin Fader göra. Det Fadern gör, det gör också Sonen.


text:
Fadern älskar Sonen och visar honom allt vad han gör. Och han ska visa honom ännu större ting, så att ni häpnar.


text:
för att alla ska ära Sonen på samma sätt som de ärar Fadern. Men den som inte ärar Sonen, ärar inte heller Fadern, som har sänt honom.


text:
<pb/>Ja, sannerligen säger jag er: den som hör mitt ord och tror på honom som har sänt mig, han har evigt liv. Han kommer inte att dömas, utan har gått över från döden till livet.


text:
Ja, sannerligen säger jag er: det kommer en stund, ja, den är faktiskt redan här, då de döda ska höra Guds Sons röst. Och de som hör den ska få liv.


text:
och komma ut ur dem. De som har gjort det goda ska uppstå till livet, och de som har gjort det onda ska uppstå till dom.


text:
<pb/>Men jag kan inte göra något av mig själv. Jag dömer utifrån vad jag hör, och min dom är rättvis, eftersom jag inte söker min egen vilja utan hans vilja som har sänt mig.


text:
Jag har inget behov av någon människas vittnesbörd om mig, men jag berättar detta för att ni ska bli räddade.


text:
Jag har ett starkare vittnesbörd än Johannes. För de verk min Fader har gett mig att slutföra och som jag gör, de vittnar om att han har sänt mig.


text:
Fadern själv, han som har sänt mig, har också vittnat om mig, men ni har inte hört hans röst eller sett hans gestalt,


text:
<pb/>Ni forskar i Skrifterna, eftersom ni tror att de ger er evigt liv. Det är just de som vittnar om mig,


text:
Jag har kommit i min Faders namn, och ni vägrar att ta emot mig. Men om någon kommer i sitt eget namn, då tar ni emot honom.


text:
Hur skulle ni kunna tro, ni som vill bli ärade av varandra, ni som inte söker ära av honom som ensam är Gud?


text:
Tänk inte att jag ska anklaga er inför min Fader. Nej, er anklagare är Mose, som ni sätter ert hopp till.


text:
En stor folkmassa följde efter honom, för de hade sett de tecken han gjorde i och med att han botade de sjuka.


text:
<pb/>När Jesus såg sig omkring och märkte att så mycket folk kom till honom, sa han till Filippos: ”Var kan vi köpa bröd så att alla dessa människor får något att äta?”


text:
<pb/>Filippos svarade: ”Det skulle kosta tvåhundra denarer<f>[33]</f> för att var och en skulle få åtminstone lite!”


text:
”Det finns en pojke här som har fem kornbröd och två fiskar. Men det räcker ju inte åt så många människor.”


text:
<pb/>Då sa Jesus: ”Säg åt alla att sätta sig ner.” Det växte mycket gräs där, och de slog sig ner. Antalet män var omkring 5 000.


text:
Sedan tog Jesus bröden och tackade Gud och delade ut dem till folket som låg där, och han gav dem av fiskarna så mycket som de ville ha.


text:
<pb/>När alla hade ätit sig mätta, sa han till sina lärjungar: ”Samla nu ihop det som har blivit över, så att inget förstörs.”


text:
Det fanns fem kornbröd från början, men när de samlade ihop alla bitar som var över efter måltiden, blev det tolv fulla korgar.


text:
<pb/>Då det gick upp för folket vilket stort tecken som han hade gjort sa de: ”Han måste vara profeten<f>[34]</f> som skulle komma till världen!”


text:
Men när Jesus förstod att de tänkte tvinga honom att följa med, så att de kunde göra honom till kung, drog han sig undan i ensamhet högre upp bland bergen.


text:
De steg i en båt för att åka över till Kafarnaum på andra sidan sjön. Det var nu helt mörkt och Jesus hade fortfarande inte kommit tillbaka.


text:
När de hade rott ungefär en halvmil<f>[35]</f>, fick de plötsligt se Jesus komma gående på vattnet och närma sig båten. De blev fruktansvärt rädda,


text:
<pb/>Nästa dag upptäckte folket, som var kvar på andra sidan sjön, att det bara hade funnits en enda båt och att Jesus inte hade följt med sina lärjungar när de for därifrån; de hade åkt iväg ensamma.


text:
Men snart kom flera småbåtar från Tiberias och lade till i närheten av den plats där Herren hade tackat Gud för brödet och alla hade ätit.


text:
Och eftersom folket såg att varken Jesus eller hans lärjungar var där, steg de i båtarna och for över sjön till Kafarnaum för att leta efter honom.


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Ja, sannerligen säger jag er: ni söker inte efter mig därför att ni har fått se tecken, utan därför att ni fick bröd så att ni kunde äta er mätta.


text:
Men arbeta inte för den mat som förgås, utan för den som kan ge er evigt liv, den som Människosonen ska ge er. För Gud Fadern har satt sitt sigill på honom.”


text:
<pb/>De svarade: ”Vad kan du göra för tecken som vi kan se, så att vi kan tro på dig? Vad kan du göra för tecken?


text:
Våra förfäder åt manna i öknen. Det står ju skrivet: ’Han gav dem bröd från himlen att äta.<f>[37]</f>’ ”


text:
<pb/>Men Jesus svarade: ”Ja, sannerligen säger jag er: det var inte Mose som gav er brödet från himlen, utan min Fader ger er sant bröd från himlen.


text:
<pb/>Då svarade Jesus: ”Jag är livets bröd. Den som kommer till mig ska aldrig mer bli hungrig. Och den som tror på mig ska aldrig mer bli törstig.


text:
Alla de som min Fader ger mig kommer till mig, och den som kommer till mig ska jag aldrig visa bort.


text:
Jag har ju inte kommit ner från himlen för att göra min egen vilja utan för att göra hans vilja som har sänt mig.


text:
Och detta är hans vilja som har sänt mig, att jag inte ska förlora en enda av dem som han har gett mig, utan att jag ska låta dem uppstå på den sista dagen.


text:
Detta är min Faders vilja, att alla som ser Sonen och tror på honom ska ha evigt liv. Och jag ska låta dem uppstå på den sista dagen.”


text:
De sa: ”Det är ju bara Jesus, Josefs son. Vi känner hans föräldrar. Hur kan han då påstå att han har kommit ner från himlen?”


text:
Ingen kan komma till mig om inte min Fader som har sänt mig drar honom, och jag ska låta honom uppstå på den sista dagen.


text:
Det står skrivet hos profeterna: ’De ska alla bli undervisade av Gud.’<f>[38]</f> Och den som lyssnar till min Fader och lär av honom, han kommer till mig.


text:
Jag är det levande brödet, som har kommit ner från himlen. Om någon äter av det brödet kommer han att leva i evighet. Och brödet jag ska ge er är min kropp. Jag ger den för att världen ska få leva.”


text:
<pb/>Folket började då diskutera med varandra och säga: ”Hur ska han kunna ge oss sin kropp att äta?”


text:
<pb/>Men Jesus sa till dem: ”Ja, sannerligen säger jag er: om ni inte äter av Människosonens kropp och dricker av hans blod, så kan ni inte äga liv.


text:
Den som äter av min kropp och dricker av mitt blod har evigt liv, och jag kommer att låta honom uppstå på den sista dagen.


text:
Den levande Fadern har sänt mig, och jag lever genom honom. Så ska också den som äter av mig leva genom mig.


text:
Jag är brödet som har kommit ner från himlen. Det är inte likt det bröd som förfäderna åt och dog. Men den som äter av detta bröd ska leva i evighet.”


text:
<pb/>Många av hans lärjungar som hörde honom, sa: ”Det här är ett hårt tal! Vem kan stå ut med att höra på honom?”


text:
<pb/>Men Jesus var väl medveten om att hans lärjungar retade sig på detta, och därför sa han till dem: ”Får det här er att ta anstöt?


text:
Det är bara Anden som kan ge liv, det fysiska<f>[39]</f> är inte till någon nytta. Vad jag har talat till er är Ande och liv.


text:
Men det är några av er som inte tror.” Jesus visste ju från början vilka som inte trodde och vem det var som skulle förråda honom.


text:
<pb/>Han fortsatte: ”Det var därför jag sa att ingen kan komma till mig om inte min Fader ger honom det.”


text:
<pb/>När han hade sagt detta, drog sig många lärjungar bort från honom och ville inte längre fortsätta med honom.


text:
<pb/>Efter detta vandrade Jesus omkring i Galileen. Han ville hålla sig borta från Judeen, eftersom judarna var ute efter att döda honom.


text:
och Jesus bröder sa till honom: ”Du borde gå härifrån till Judeen, så att också dina lärjungar får se vad du gör.


text:
Ingen som vill bli känd håller sin verksamhet hemlig. När du nu gör allt detta, så visa dig för världen.”


text:
<pb/>Men Jesus svarade: ”Tiden har inte kommit för mig än, men för er är det rätt tid när som helst.


text:
Gå ni iväg till högtiden. Jag går ännu inte till den här högtiden, för min tid har inte helt och fullt kommit.”


text:
<pb/>När bröderna hade gett sig iväg till högtiden gick Jesus sedan dit i hemlighet, inte offentligt.


text:
Folket pratade mycket om honom i smyg. Några sa: ”Han är en god människa”, medan andra sa: ”Nej, han bedrar folket.”


text:
och judarna blev förvånade när de hörde honom. De sa: ”Hur kan han veta så mycket om Skrifterna trots att han saknar utbildning?”


text:
Om någon vill göra hans vilja, så kommer han att förstå om min undervisning är från Gud eller om jag bara talar av mig själv.


text:
Den som talar av sig själv söker sin egen ära, men den som söker hans ära som har sänt honom talar sanning. Hos honom finns ingen orättfärdighet.


text:
Mose har gett er omskärelsen, fastän den inte kommer från Mose utan från förfäderna, och ni utför omskärelse även på en sabbat.


text:
Om man nu omskär en människa på en sabbat för att inte bryta mot Moses lag, varför retar ni upp er för att jag gjorde någon helt och hållet frisk på sabbaten?


text:
Här står han ju helt öppet och undervisar, och ingen säger något till honom. Har rådsmedlemmarna kanske blivit övertygade om att han är Messias?


text:
<pb/>Då ropade Jesus där han stod och undervisade i templet: ”Så ni känner mig och vet varifrån jag kommer! Ändå har jag inte kommit av mig själv, utan det finns en som har sänt mig, en som är trovärdig, en som ni inte känner.


text:
<pb/>De ville då gripa Jesus genast, men ingen rörde honom, eftersom hans stund ännu inte hade kommit.


text:
Men många bland folket började tro på honom, och de sa: ”När Messias än kommer kan han väl inte göra fler tecken än denne man har gjort.”


text:
<pb/>När fariseerna fick veta att folket pratade om Jesus i smyg, skickade de och översteprästerna ut några män ur tempelvakten för att gripa honom.


text:
Jesus sa: ”Jag kommer bara att stanna hos er en kort tid till. Sedan ska jag återvända till honom som har sänt mig.


text:
<pb/>Då sa judarna till varandra: ”Vart tänker han ta vägen, eftersom vi inte ska kunna hitta honom? Tänker han gå till dem som bor kringspridda bland greker? Ska han undervisa greker?


text:
Vad menar han när han säger: ’Ni ska söka efter mig, men inte hitta mig, för där jag är, dit kan ni inte komma’?”


text:
<pb/>På sista dagen, som var lövhyddefestens höjdpunkt, stod Jesus upp och ropade: ”Om någon är törstig så kom till mig och drick!


text:
Den som tror på mig, ur hans inre ska strömmar av levande vatten flyta fram såsom det står skrivet<f>[41]</f>.”


text:
Med detta menade han Anden, som de som trodde på honom skulle få. Men Anden hade inte kommit än, eftersom Jesus ännu inte hade förhärligats.


text:
Står det inte i Skriften att Messias ska vara av Davids släkt och komma från Betlehem, småstaden där David bodde?”<f>[43]</f>


text:
<pb/>Tempelvakterna, som hade skickats ut för att gripa honom, återvände nu till översteprästerna och fariseerna, som frågade dem: ”Varför tog ni inte med honom hit?”


text:
”Är det förenligt med vår lag att förklara någon skyldig innan man har hållit rättegång och hört vad han gör?”


text:
<pb/>De svarade: ”Är du också från Galileen? Läs i Skriften så får du se att ingen profet kommer från Galileen.” <pb/>[


text:
Tidigt nästa morgon var han tillbaka i templet, och snart samlades allt folket omkring honom. Han satte sig då ner för att undervisa dem.


text:
Men då kom de skriftlärda och fariseerna med en kvinna som hade tagits på bar gärning när hon var otrogen mot sin man. De ställde henne framför honom,


text:
<pb/>De sa så, då de egentligen var ute efter att få honom att säga något som de kunde anklaga honom för, men Jesus böjde sig bara ner och skrev<f>[45]</f> på marken med fingret.


text:
När de fortsatte att kräva ett svar, såg han till slut upp och sa: ”Den av er som är utan synd ska kasta den första stenen på henne.”


text:
När de hörde det gick de bort, en efter en, de äldsta först. Till sist var det bara kvinnan som stod kvar framför Jesus.


text:
<pb/>”Nej, Herre”, svarade hon. Då sa Jesus: ”Jag tänker inte heller döma dig. Gå nu, men synda inte mer.”]<f>[46]</f>


text:
<pb/>Sedan talade Jesus till dem och sa: ”Jag är världens ljus. Den som följer mig behöver inte vandra i mörkret utan har livets ljus.”


text:
<pb/>Men Jesus svarade dem: ”Även om jag vittnar om mig själv, är mitt vittnesbörd trovärdigt, för jag vet varifrån jag kommer och vart jag är på väg. Men ni vet inte varifrån jag kommer och vart jag är på väg.


text:
<pb/>”Var är din fader?” frågade de då. <pb/>Jesus svarade: ”Ni känner varken mig eller min Fader. Om ni kände mig skulle ni känna honom också.”


text:
<pb/>Detta sa Jesus, när han undervisade i templet. Det hände vid kammaren, där offerkistorna stod. Men ingen grep honom, eftersom hans stund ännu inte hade kommit.


text:
<pb/>Sedan sa Jesus till dem: ”Jag går bort, och ni kommer att söka efter mig, men ni ska dö i er synd. Dit jag går, kan ni inte komma.”


text:
<pb/>Judarna sa då: ”Tänker han begå självmord, eftersom han säger: ’Dit jag går, kan ni inte komma’?”


text:
<pb/>Men Jesus sa till dem: ”Ni kommer nerifrån, och jag kommer uppifrån. Ni tillhör den här världen, men jag tillhör den inte.


text:
Det var därför jag sa att ni ska dö i era synder, för om ni inte tror att jag är den jag är,<f>[47]</f> då dör ni i era synder.”


text:
Jag har mycket att säga om er och mycket att döma er för. Han som har sänt mig är trovärdig, och vad jag har hört av honom talar jag till världen.”


text:
<pb/>Då sa Jesus: ”När ni har lyft upp<f>[48]</f> Människosonen, kommer ni att förstå att jag är den jag är<f>[49]</f> och att jag aldrig gör något av mig själv utan bara talar det som min Fader har lärt mig.


text:
Och han som har sänt mig är med mig. Han lämnar mig inte ensam, för jag gör alltid det som han vill.”


text:
<pb/>Jesus sa då till de judar som trodde på honom: ”Om ni håller er till mina ord, är ni verkligen mina lärjungar.


text:
<pb/>Men de sa: ”Vi härstammar från Abraham och har aldrig varit slavar under någon. Hur kan du då säga att vi ska bli fria?”


text:
Jag vet att ni härstammar från Abraham. Men ändå försöker ni döda mig, eftersom mitt ord inte har nått in i er.


text:
<pb/>”Vi har Abraham till far”, svarade de då. <pb/>Jesus sa: ”Om ni var Abrahams barn skulle ni göra vad Abraham gjorde.<f>[50]</f>


text:
Men nu försöker ni istället döda mig, mannen som har talat till er sanningen som jag har hört från Gud. Så gjorde inte Abraham.


text:
Ni gör vad er far gjorde.” <pb/>De svarade: ”Vi är inte födda utom äktenskapet. Vår far är Gud själv.”


text:
<pb/>Men Jesus sa till dem: ”Om Gud var er far, skulle ni älska mig, för jag har utgått och kommit från Gud. Jag har inte kommit av mig själv, utan han har sänt mig.


text:
Ni är barn till djävulen, och ni vill göra det som er far vill. Han var en mördare från början och har aldrig hållit sig till något som är sant, för i honom finns inget sant. När han ljuger talar han sitt eget språk, för han är en lögnare och far till alla lögner.


text:
Finns det någon av er som kan bevisa att jag har syndat? Varför tror ni inte på mig, trots att jag talar sanning?


text:
<pb/>Då sa judarna: ”Nu vet vi att du är besatt av en ond ande. Abraham dog, så också profeterna. Och så säger du att den som håller ditt ord aldrig i evighet ska dö!


text:
Du menar alltså att du är större än vår förfader Abraham? Han dog, så också profeterna. Vem tror du att du är?”


text:
Då svarade Jesus: ”Om jag förhärligar mig själv, så betyder min härlighet ingenting. Men det är min Fader som förhärligar mig, han som ni påstår är er Gud.


text:
Ändå känner ni honom inte, men jag känner honom. Om jag sa att jag inte känner honom, skulle jag vara en lögnare som ni. Men jag känner honom och håller hans ord.


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Ja, sannerligen säger jag er: jag är<f>[52]</f>   —  redan innan Abraham ens var född.”


text:
<pb/>Då frågade hans lärjungar: ”Rabbi, för vems synd föddes den här mannen blind, hans egen eller hans föräldrars?”


text:
<pb/>Jesus svarade dem: ”Det var varken för att han själv eller hans föräldrar syndade. Men Guds gärningar skulle uppenbaras på honom.


text:
Vi måste, så länge det är dag, göra hans gärningar som har sänt mig. Snart blir det natt, och då kan ingen arbeta.


text:
och han sa till honom: ”Gå och tvätta dig i Siloadammen” (Siloa betyder utsänd). Mannen gick då iväg till dammen och tvättade sig, och när han kom tillbaka kunde han se.


text:
<pb/>Hans grannar och andra som hade sett honom som tiggare, frågade varandra: ”Är det inte han som satt och tiggde förut?”


text:
<pb/>”Jo, det är det”, sa en del, medan andra sa: ”Nej, han är bara lik honom.” <pb/>Men själv sa han: ”Visst är det jag.”


text:
<pb/>Mannen svarade: ”Han som heter Jesus gjorde en deg och strök den på mina ögon, och sedan sa han åt mig att gå till Siloadammen och tvätta mig. Och när jag hade gjort det så kunde jag se.”


text:
När fariseerna frågade hur det kom sig att han kunde se, berättade han än en gång: ”Han strök en deg på mina ögon, och när jag hade tvättat mig, kunde jag se.”


text:
<pb/>En del av fariseerna sa då: ”Den mannen kan inte vara sänd av Gud eftersom han inte håller sabbaten.” Men andra sa: ”En syndare kan väl inte göra sådana tecken?” Så var deras meningar delade.


text:
<pb/>Och igen frågade de mannen som hade varit blind: ”Vad säger du själv om honom? Det var ju du som fick din syn.” Mannen svarade då: ”Han är en profet.”


text:
<pb/>Men judarna tvivlade på att den botade mannen överhuvudtaget hade varit blind, så de kallade på hans föräldrar


text:
och frågade dem: ”Är det här er son? Föddes han blind som ni säger? Och hur kan det då komma sig att han ser nu?”


text:
Men hur han kan se nu det vet vi inte, och inte heller vem som har botat honom. Fråga honom själv. Han är gammal nog att svara själv.”


text:
<pb/>Detta sa de för att de var rädda för judarna, som redan då hade bestämt att den som erkände Jesus som Messias skulle utstötas ur synagogan.


text:
<pb/>För andra gången kallade de därför till sig mannen som hade varit blind och sa till honom: ”Ge Gud äran.<f>[53]</f> Vi vet att den där mannen är en syndare.”


text:
<pb/>Men mannen svarade: ”Om han är en syndare eller ej, det vet jag inte. Det enda jag vet är att förut var jag blind, men nu kan jag se.”


text:
<pb/>Mannen svarade: ”Det har jag ju redan berättat, men ni lyssnar inte. Varför vill ni höra det igen? Vill ni också bli hans lärjungar?”


text:
<pb/>”Det var underligt”, svarade mannen. ”Han gav mig min syn, och ändå vet ni inte varifrån han kommer.


text:
Men att Gud inte lyssnar till syndare, det vet vi. Han lyssnar till den som fruktar honom och gör hans vilja.


text:
<pb/>”Du är helt och hållet född i synd!”, sa de till honom. ”Försöker du undervisa oss?” Och så drev de bort honom.


text:
<pb/>Jesus fick snart höra att de hade drivit bort honom, och när han fann honom igen frågade han: ”Tror du på Människosonen?”


text:
<pb/>Sedan sa Jesus: ”Till en dom har jag kommit hit till världen, för att de som inte ser ska börja se, och de som ser ska bli blinda.”


text:
<pb/>Några fariseer som var där med honom hörde det och frågade: ”Menar du att vi skulle vara blinda?”


text:
<pb/>Då svarade Jesus: ”Om ni var blinda skulle ni vara utan synd. Men nu menar ni att ni kan se, och därför finns er synd kvar.


text:
<pb/>Ja, sannerligen säger jag er: den som inte går in genom grinden till fårfållan utan istället tar sig in en annan väg, han är en tjuv och en brottsling.


text:
Grindvakten öppnar grinden för honom, och fåren lyssnar till hans röst. Han kallar på sina får med deras namn och leder dem ut.


text:
De följer aldrig en främling, utan springer bort från honom, eftersom de inte känner igen hans röst.”


text:
Tjuven kommer bara för att stjäla, slakta och döda. Men jag har kommit för att de ska ha liv, och liv i överflöd.


text:
Den som är anställd och inte är en herde och fårens ägare överger fåren och springer sin väg när han ser vargen komma. Och så angriper vargen fåren och skingrar flocken.


text:
Jag har också andra får, som inte hör till den här fållan. Också dem måste jag leda, och de ska lyssna till min röst. Så ska det bli en fårhjord och en herde.


text:
Ingen tar mitt liv ifrån mig, utan jag ger det frivilligt. Jag har makt att ge det, och jag har makt att ta det tillbaka. Det är det bud jag har fått av min Fader.”


text:
Men andra sa: ”Nej, så talar inte den som är besatt av en ond ande. Kan en ond ande bota dem som är blinda?”


text:
Då omringade judarna honom och frågade: ”Hur länge till ska du hålla oss i spänning? Om du är Messias, så säg det öppet.”


text:
<pb/>Jesus svarade dem: ”Jag har redan talat om det för er, men ni vill inte tro det. De gärningar jag gör i min Faders namn vittnar om mig.


text:
Min Fader har gett dem till mig, och han är större än någon annan. Därför kan ingen ta dem ifrån min Faders hand.


text:
Men Jesus sa till dem: ”Jag har låtit er se många goda gärningar från Fadern. För vilken av dem tänker ni stena mig?”


text:
<pb/>Judarna svarade: ”Det är inte för någon god gärning vi vill stena dig, utan för att du hädar. Du, som är en människa, gör dig själv till Gud.”


text:
Hur kan ni säga om honom som Fadern har helgat och sänt till världen att det är hädelse när jag säger: ’Jag är Guds Son’?


text:
Men om jag gör dem, så tro åtminstone på dem, även om ni inte kan tro på mig. Då ska ni veta och inse att Fadern är i mig och jag i honom.”


text:
Sedan gick Jesus än en gång iväg till den plats på andra sidan Jordan där Johannes döparen först hade döpt, och han stannade där.


text:
Det var många som kom till honom. Och de sa: ”Johannes gjorde inga tecken, men allt han sa om Jesus var sant.”


text:
<pb/>En man som hette Lasaros låg sjuk. Han bodde i byn Betania tillsammans med sina systrar Maria och Marta


text:
(Det var samma Maria, vars bror Lasaros nu låg sjuk, som smorde Herren med välluktande olja och torkade hans fötter med sitt hår).


text:
<pb/>Men när Jesus hörde det sa han: ”Hans sjukdom ska inte sluta med döden utan visar Guds härlighet, så att Guds Son blir förhärligad genom detta.”


text:
<pb/>Men hans lärjungar sa till honom: ”Rabbi, judarna försökte just stena dig. Ska du verkligen gå dit igen?”


text:
<pb/>Då svarade Jesus: ”Har inte dagen tolv timmar? Om man går under dagen snubblar man inte, för då ser man denna världens ljus.


text:
Och för er skull är jag glad att jag inte var där, för att ni ska tro. Men nu måste vi gå till honom.”


text:
Tomas, som kallades Tvillingen, sa då till de andra lärjungarna: ”Kom, låt oss gå med, så att vi kan dö tillsammans med honom.”


text:
Men när Marta nu hörde att Jesus var på väg gick hon ut för att möta honom, medan Maria stannade hemma.


text:
<pb/>Men Jesus sa till henne: ”Jag är uppståndelsen och livet. Den som tror på mig ska leva, även om han dör.


text:
<pb/>”Ja, Herre”, svarade hon. ”Jag tror att du är Messias, Guds Son, som skulle komma hit till världen.”


text:
<pb/>Efter att ha sagt detta gick hon därifrån, kallade på sin syster Maria och viskade till henne: ”Mästaren är här och vill träffa dig.”


text:
Så när judarna, som var i huset för att trösta Maria, såg henne skynda sig ut trodde de att hon skulle gå till graven för att gråta, och de följde efter henne.


text:
När Maria kom fram till Jesus och såg honom, föll hon ner vid hans fötter och sa: ”Herre, om du hade varit här, så hade min bror inte dött.”


text:
När Jesus såg hur hon grät och hur judarna som följt med henne också grät, blev han djupt upprörd och skakad,


text:
Än en gång blev Jesus upprörd, och han gick till graven, som var en grotta med en sten framför öppningen.


text:
<pb/>Jesus sa nu: ”Ta bort stenen.” Men Marta, den döda mannens syster, sa: ”Herre, han luktar ju redan, för han har varit död i fyra dagar.”


text:
Då tog de bort stenen. Sedan såg Jesus upp mot himlen och sa: ”Fader, jag tackar dig för att du har hört mig.


text:
Själv visste jag att du alltid hör mig, men för alla de människors skull som står här säger jag det ändå, så att de ska tro att du har sänt mig.”


text:
Och den döde kom ut med både armar och ben inlindade i liksvepningen och med ansiktet täckt av en duk. Jesus sa då till dem: ”Gör honom fri och låt honom gå.”


text:
<pb/>Då kallade översteprästerna och fariseerna samman hela det judiska rådet. De sa: ”Vad ska vi göra? Den här mannen gör ju många tecken.


text:
Om vi låter honom fortsätta börjar snart hela folket att tro på honom, och då kommer romarna att förstöra vårt tempel och vårt folk.”


text:
<pb/>En av dem, Kajafas, som var överstepräst det året, sa då till dem: ”Nu förstår ni nog ingenting!


text:
<pb/>Detta sa han inte av sig själv. Nej, eftersom han var överstepräst det året talade han profetiskt att Jesus skulle dö för folket,


text:
<pb/>Jesus vandrade därför inte längre öppet omkring bland judarna utan drog sig bort till utkanten av öknen, till Efraim, där han stannade med sina lärjungar.


text:
<pb/>Den judiska påskhögtiden närmade sig nu, och många från landet kom till Jerusalem i förväg för att gå igenom reningsceremonierna före påsken.


text:
De sökte efter Jesus, och medan de stod i templet frågade de varandra: ”Vad tror ni? Har han inte tänkt komma till högtiden?”


text:
Men översteprästerna och fariseerna hade befallt att den som visste var Jesus höll hus genast måste rapportera om detta, så att de kunde arrestera honom.


text:
<pb/>Sex dagar före påsken kom Jesus till Betania, där Lasaros bodde, han som Jesus hade uppväckt från de döda.


text:
Man ordnade där en festmåltid för honom. Marta serverade, och Lasaros var en av dem som åt tillsammans med Jesus vid bordet.


text:
<pb/>Då tog Maria en flaska<f>[56]</f> välluktande, dyrbar äkta nardusolja och smorde Jesus fötter och torkade dem med sitt hår. Och hela huset fylldes av doften från oljan.


text:
”Varför sålde man inte den här oljan för trehundra denarer och gav pengarna till de fattiga?”<f>[57]</f>


text:
Detta sa han inte för att han brydde sig om de fattiga, utan därför att han var en tjuv. Han skötte om kassan och brukade ta pengar därifrån.


text:
<pb/>När en stor mängd judar fick höra att Jesus var där, kom de dit för att träffa honom och också för att se Lasaros, som han hade uppväckt från de döda.


text:
<pb/>Nästa dag fick en stor folkmassa som kommit till högtiden höra att Jesus var på väg till Jerusalem,


text:
och de tog palmkvistar och gick ut för att möta honom. De ropade: <pb/><t>”Hosianna!<f>[58]</f>” <pb/>”Välsignad är han som kommer i Herrens namn!<f>[59]</f>” <pb/>”Israels kung!”</t>


text:
<pb/><t>”Var inte rädd, dotter Sion<f>[60]</f>.</t> <t>Se, din kung kommer,</t> <t>ridande på ett åsneföl.”<f>[61]</f></t>


text:
<pb/>Lärjungarna förstod först inte detta. Men när Jesus hade förhärligats, kom de ihåg att så som det stod skrivet om honom, så hade det gjorts med honom.


text:
<pb/>Alla de som hade varit med när Jesus kallade ut Lasaros ur graven och uppväckte honom från de döda vittnade om detta.


text:
Därför var det så många som gick ut för att möta honom, när de hörde att han hade gjort detta tecken.


text:
<pb/>Men fariseerna sa till varandra: ”Ni ser att ingenting hjälper! Hela världen följer ju efter honom!”


text:
De kom till Filippos, han som var från Betsaida i Galileen, och sa: ”Herre, vi skulle vilja träffa Jesus.”


text:
Filippos gick då och talade om detta för Andreas, och tillsammans gick de och berättade det för Jesus.


text:
Ja, sannerligen säger jag er: om ett vetekorn inte faller i jorden och dör, förblir det ett ensamt korn, men om det dör ger det en stor skörd.


text:
Den som älskar sitt liv ska förlora det, men den som hatar sitt liv här i världen, han ska bevara det och få evigt liv.


text:
<pb/>Om någon vill tjäna mig, ska han följa mig, och där jag är, där ska också min tjänare vara. Om någon tjänar mig, ska han bli ärad av min Fader.


text:
Just nu är jag fylld av ångest. Ska jag be: ’Fader, rädda mig från denna stund’? Ändå är det för den stunden jag har kommit.


text:
Fader, förhärliga ditt namn!” <pb/>Då hördes en röst från himlen: ”Jag har redan förhärligat det och ska förhärliga det igen.”


text:
När folket som stod där hörde det sa de att det var åskan, medan andra sa att en ängel hade talat till honom.


text:
<pb/>Då sa folket till honom: ”Vi har fått lära oss i lagen<f>[63]</f> att Messias ska stanna för evigt. Hur kan du nu säga att Messias ska lyftas upp? Vem är Människosonen?”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Ljuset ska finnas hos er bara en kort tid till. Vandra medan ni har ljuset, så att inte mörkret får makt över er. Den som vandrar i mörker vet inte vart han går.


text:
Tro på ljuset, medan ni fortfarande har ljuset, så ska ni bli ljusets barn.” Sedan Jesus hade sagt detta gick han bort och gömde sig för dem.


text:
Så gick det i uppfyllelse som profeten Jesaja sagt: <pb/><t>”Herre, vem trodde på vårt budskap,</t> <t>och för vem har Herren uppenbarat sin makt?”<f>[64]</f></t>


text:
<pb/><t>”Han har förblindat deras ögon</t> <t>och gjort deras hjärtan hårda,</t> <t>så att de inte kan se med sina ögon</t> <t>och förstå i sitt hjärta och inte vända om</t> <t>och bli botade av mig.”<f>[65]</f></t>


text:
<pb/>Ändå fanns det många, till och med i det judiska rådet, som trodde på Jesus, men med tanke på fariseerna vågade de inte erkänna det öppet, för att inte bli uteslutna ur synagogan.


text:
Om någon hör mina ord men inte håller dem, så dömer inte jag honom, för jag har inte kommit för att döma världen, utan för att rädda den.


text:
Den som förkastar mig och inte tar emot mina ord, han har en domare: han ska på den sista dagen dömas av det ord jag har talat.


text:
Jag har inte talat av mig själv, utan Fadern som har sänt mig har befallt mig vad jag ska säga och tala.


text:
<pb/>Påskhögtiden skulle snart börja och Jesus visste att hans stund nu hade kommit då han skulle lämna världen och återvända till sin Fader. Han hade älskat sina egna som var i världen och älskade dem in i det sista.


text:
<pb/>De hade samlats för att äta tillsammans och djävulen hade redan ingett Judas, Simon Iskariots son i hjärtat att förråda Jesus.


text:
Jesus visste att Fadern hade gett honom makt över allting och att han hade kommit från Gud och skulle återvända till Gud.


text:
Sedan hällde han vatten i ett handfat och började tvätta sina lärjungars fötter och torka dem med handduken som han hade virat om sig.


text:
<pb/>Petrus sa: ”Aldrig i evighet får du tvätta mina fötter!” <pb/>Men Jesus sa till honom: ”Om jag inte tvättar dig, har du ingen del i mig.”


text:
<pb/>Då sa Simon Petrus: ”Herre, tvätta mina händer och mitt huvud också då och inte bara fötterna!”


text:
<pb/>Men Jesus sa till honom: ”Den som har badat behöver bara få sina fötter tvättade för att vara helt och hållet ren. Och ni är rena men inte alla.”


text:
<pb/>När Jesus hade tvättat deras fötter, tog han på sig manteln igen och slog sig ner vid bordet. Sedan frågade han dem: ”Förstår ni vad jag har gjort med er?


text:
Men om nu jag som är er Herre och Mästare har tvättat era fötter, då är också ni skyldiga att tvätta varandras fötter.


text:
Ja, sannerligen säger jag er: en tjänare står inte över sin herre och en budbärare står inte över den som har sänt honom.


text:
<pb/>Jag talar inte om er alla. Jag känner er som jag har valt ut men Skriftens ord måste gå i uppfyllelse: ’Den som åt mitt bröd har lyft sin häl mot mig.’<f>[67]</f>


text:
Jag säger det redan nu innan det händer så att ni när det har hänt, ska tro att jag är den jag är<f>[68]</f>.


text:
Ja, sannerligen säger jag er: den som tar emot någon som jag sänder, han tar emot mig. Och den som tar emot mig, han tar emot honom som har sänt mig.”


text:
<pb/>När Jesus hade sagt detta blev han upprörd i sitt innersta och vittnade: ”Ja, sannerligen säger jag er: en av er kommer att förråda mig!”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Det är han som får brödstycket som jag nu doppar i fatet.” Sedan doppade han brödstycket och gav det till Judas, Simon Iskariots son.


text:
Och i samma ögonblick som Judas fick brödet, for Satan in i honom. Jesus sa då till honom: ”Skynda dig, gör det du ska!”


text:
Eftersom Judas skötte om kassan trodde några att han bad honom gå ut och köpa det man behövde till högtiden eller ge något till de fattiga.


text:
<pb/>Så snart han hade gått, sa Jesus: ”Människosonen är nu förhärligad, och Gud är förhärligad i honom.


text:
Om nu Gud är förhärligad i honom,<f>[70]</f> ska Gud också förhärliga honom i sig själv. Han ska snart förhärliga honom.


text:
Mina barn, ännu en kort tid ska jag vara kvar hos er. Sedan ska ni förgäves söka efter mig, och så som jag sa till judarna säger jag nu till er: Dit jag går kan ni inte komma.


text:
Nu ger jag er ett nytt bud: att ni ska älska varandra. Så som jag har älskat er, ska ni också älska varandra!


text:
<pb/>Simon Petrus frågade då Jesus: ”Herre, vart går du?” <pb/>Jesus svarade: ”Dit jag går nu kan du inte följa med men senare ska du följa mig.”


text:
<pb/>Då svarade Jesus: ”Dö för mig, säger du? Ja, sannerligen säger jag dig: innan tuppen hinner gala, ska du tre gånger ha förnekat mig.


text:
I min Faders hus finns det många rum och om det inte vore så, skulle jag ju inte ha sagt att jag går för att göra i ordning en plats åt er.


text:
Om jag nu går bort för att göra i ordning en plats åt er, ska jag komma tillbaka och hämta er så att också ni kan vara där jag är.


text:
Om ni har lärt känna mig, ska ni också lära känna min Fader. Och ni känner honom redan och har sett honom.”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Vet du inte vem jag är, Filippos, trots att jag har varit hos er så länge? Den som har sett mig har sett Fadern. Varför ber du då att få se honom?


text:
Tror du inte att jag är i Fadern och att Fadern är i mig? När jag talar till er, talar jag inte av mig själv. Fadern är i mig och utför sina gärningar.


text:
Tro på mig när jag säger att jag är i Fadern och Fadern i mig, eller tro åtminstone på grund av gärningarna.


text:
<pb/>Ja, sannerligen säger jag er: den som tror på mig ska göra samma gärningar som jag har gjort och till och med ännu större, för jag går till Fadern.


text:
sanningens Ande, som världen inte kan ta emot, för världen ser honom inte och känner honom inte. Men ni känner honom, eftersom han är hos er nu och kommer att vara i er.


text:
Mycket snart ska världen inte se mig längre, men ni ska se mig för jag lever och ni kommer att leva.


text:
Den som har mina bud och lyder dem han älskar mig och den som älskar mig, ska bli älskad av min Fader och jag ska älska honom och visa mig för honom.”


text:
<pb/>Judas (inte Judas Iskariot) sa då till honom: ”Herre, varför ska du visa dig för oss och inte för världen?”


text:
<pb/>Jesus svarade: ”Om någon älskar mig, så håller han sig till mina ord och då ska min Fader älska honom och vi ska komma till honom och stanna hos honom.


text:
Den som inte älskar mig, håller sig inte till mina ord. Och ordet ni har fått höra kommer inte från mig utan från Fadern som har sänt mig.


text:
Men Hjälparen, den heliga Anden som Fadern ska sända i mitt namn, han ska lära er allt och påminna er om allt som jag har sagt er.


text:
<pb/>Jag lämnar frid efter mig, min frid ger jag åt er. Jag ger er inte det som världen ger. Låt inte era hjärtan oroas och var inte ängsliga!


text:
Ni hörde mig säga till er: Jag går bort, men jag ska komma tillbaka till er. Om ni älskade mig, skulle ni vara glada över att jag går till Fadern för Fadern är större än jag.


text:
Jag kan inte säga mycket mer till er för den här världens härskare närmar sig. Han har ingen makt över mig


text:
men världen ska veta att jag älskar min Fader och gör vad Fadern har befallt mig. <pb/>Kom, så går vi härifrån!


text:
Han skär bort varje gren i mig som inte bär frukt. Och han beskär de grenar som bär frukt så att de kan bära ännu mer frukt.


text:
Bli kvar i mig så blir jag kvar i er! En gren kan inte bära frukt av sig själv om den inte sitter kvar på vinstocken. På samma sätt kan inte heller ni bära frukt om ni inte är kvar i mig.


text:
<pb/>Jag är vinstocken och ni är grenarna. Om någon är kvar i mig och jag i honom bär han mycket frukt, men utan mig kan ni inget göra.


text:
Den som inte är kvar i mig blir bortkastad som en gren och vissnar. De ska samlas ihop och kastas i elden och brännas upp.


text:
Om ni lyder mina bud är ni kvar i min kärlek, på samma sätt som jag har hållit min Faders bud och är kvar i hans kärlek.


text:
Jag kallar er inte längre tjänare för en tjänare vet inte vad hans herre gör. Jag kallar er vänner för jag har låtit er veta allt som jag har hört av min Fader.


text:
Ni valde inte mig utan jag har valt ut er till att gå ut och bära frukt som består. Då ska Fadern ge er vad ni än ber om i mitt namn.


text:
Om ni tillhörde världen skulle världen älska er som sina egna. Men nu tillhör ni inte världen utan jag har valt ut er ur världen och därför hatar världen er.


text:
Kom ihåg vad jag sa till er: En tjänare står inte över sin herre. Om de har förföljt mig, kommer de också att förfölja er. Men har de hållit sig till mitt ord, kommer de också att hålla sig till det ni säger.


text:
<pb/>Om jag aldrig hade kommit och talat till dem, skulle de ha varit utan synd. Men nu har de ingen ursäkt för sin synd.


text:
Om jag inte hade utfört sådana gärningar ibland dem som ingen annan har gjort, skulle de ha varit utan synd. Men nu har de sett dem och hatat både mig och min Fader.


text:
Och genom detta går det i uppfyllelse som står skrivet i deras lag<f>[72]</f>: ’De har hatat mig utan anledning.’<f>[73]</f>


text:
<pb/>Men när Hjälparen kommer som jag ska sända er från Fadern, sanningens Ande, som kommer från Fadern, ska han vittna om mig.


text:
De kommer att utesluta er ur synagogorna, ja, det ska gå så långt att de som dödar er tror sig så tjäna Gud och offra åt honom.


text:
Jag har sagt er detta nu så att ni, när den tiden kommer, ska komma ihåg att jag sa det till er. Jag sa det inte till er från början eftersom jag var hos er.


text:
Men jag säger er sanningen: det är bäst för er att jag går bort för om jag inte gör det, kommer inte Hjälparen till er. När jag har gått bort, ska jag sända honom till er.


text:
Men när han kommer, sanningens Ande, ska han vägleda er i hela sanningen. Han ska inte tala av sig själv utan bara berätta det han hör och låta er veta vad som kommer att hända i framtiden.


text:
Allt som min Fader har, det tillhör mig. Därför kan jag säga att han får det av mig som han låter er veta.


text:
<pb/>Några av lärjungarna frågade då varandra: ”Vad menar han när han säger att vi snart inte ser honom längre men att vi sedan snart ska få se honom igen och när han säger att han går till sin Fader?”


text:
<pb/>Jesus visste att de ville fråga honom, så han sa till dem: ”Ni undrar vad jag menade när jag sa att ni snart inte ser mig längre men att ni snart ska få se mig igen?


text:
Ja, sannerligen säger jag er: ni kommer att gråta och klaga, men världen ska glädja sig. Ni ska sörja men er sorg ska vändas i glädje.


text:
När en kvinna föder barn har hon det smärtsamt då hennes stund har kommit. Men när hon har fött sitt barn, glömmer hon smärtan och gläder sig bara över att en människa har fötts till världen.


text:
Ni har det också svårt just nu, men jag ska träffa er igen och då ska era hjärtan bli glada och ingen ska ta er glädje ifrån er.


text:
Den dagen behöver ni inte fråga mig om någonting. Ja, sannerligen säger jag er: Fadern ska ge er vad ni än ber om i mitt namn.


text:
<pb/>Allt detta har jag talat till er i bilder, men det kommer en tid då jag kan tala till er öppet och utan bilder om min Fader.


text:
Nu förstår vi att du vet allt och inte behöver någon som frågar dig. Därför tror vi att du kommer från Gud.”


text:
Se, den stund kommer, ja, den är redan här, då ni ska skingras och återvända var och en till sitt och lämna mig ensam. Men jag är inte ensam, för Fadern är med mig.


text:
Detta har jag talat till er för att ni ska ha frid i mig. Här i världen kommer ni att möta bedrövelser men var vid gott mod, jag har besegrat världen.”


text:
<pb/>När Jesus hade sagt detta, såg han upp mot himlen och sa: <pb/>”Fader, stunden har nu kommit. Förhärliga din Son för att Sonen ska förhärliga dig!


text:
Du har gett honom makt över alla människor så att han kan ge evigt liv åt alla dem som du har gett honom.


text:
<pb/>Jag har uppenbarat ditt namn för dem som du gav mig från världen. De var dina, du gav dem till mig och de har hållit sig till ditt ord.


text:
Det ord jag fick från dig har jag fört vidare till dem och de har tagit emot ordet och faktiskt förstått att jag kommer från dig. De har trott att du har sänt mig.


text:
<pb/>Jag ber för dem. Jag ber inte för världen utan för dem som du har gett mig eftersom de tillhör dig.


text:
Jag är inte mer kvar i världen men de blir kvar här i världen. Jag kommer till dig. Helige Fader, bevara dem i ditt namn som du har gett mig, så att de blir ett så som vi är ett!


text:
Medan jag var hos dem, bevarade jag dem i ditt namn som du har gett mig. Jag skyddade dem så att ingen av dem gick förlorad utom den som skulle gå förlorad, så att Skriften skulle gå i uppfyllelse.


text:
<pb/>Nu kommer jag till dig men detta säger jag medan jag är kvar i världen, så att de ska bli helt fyllda av min glädje.


text:
Jag har fört ditt ord vidare till dem. Och världen har hatat dem därför att de inte tillhör den här världen liksom jag inte heller tillhör den.


text:
Jag ber inte att du ska ta bort dem från världen utan att du ska bevara dem från den Onde<f>[74]</f>.


text:
Jag ber att de alla ska bli ett så som du, Fader, är i mig och jag i dig. Låt dem vara i oss så att världen kan tro att du har sänt mig.


text:
jag i dem och du i mig, så att deras enhet blir fullkomlig. Då ska världen förstå att du har sänt mig och att du älskar dem så som du har älskat mig.


text:
Fader, jag vill att de som du har gett mig ska vara med mig där jag är, så att de kan se den härlighet du gav mig eftersom du älskade mig redan innan världen skapades.


text:
Jag har låtit dem lära känna dig och jag ska fortsätta att göra det, så att den kärlek som du har älskat mig med ska vara i dem och jag i dem.”


text:
<pb/>Sedan Jesus hade slutat be, gick han tillsammans med sina lärjungar ut till andra sidan av Kidrondalen. Där fanns det en trädgård som de gick in i.


text:
Men också Judas, han som förrådde honom kände till platsen eftersom Jesus ofta hade varit där med sina lärjungar.


text:
<pb/>Judas tog nu med sig en grupp romerska soldater och en del av översteprästernas och fariseernas män och med brinnande facklor, lyktor och vapen kom de dit.


text:
<pb/>Jesus visste vad som skulle hända med honom och därför gick han fram till dem och frågade: ”Vem söker ni?”


text:
De svarade: ”Jesus från Nasaret.” Då sa Jesus: ”Det är jag.”<f>[75]</f> <pb/>Också Judas, han som förrådde honom stod där tillsammans med dem.


text:
Så gick det i uppfyllelse som Jesus sagt: ”Jag har inte förlorat en enda av dem som du har gett mig.”<f>[76]</f>


text:
<pb/>Men Simon Petrus drog det svärd han tagit med sig och högg av högra örat på översteprästens tjänare som hette Malkos.


text:
Då sa Jesus till Petrus: ”Stick svärdet i skidan! Skulle jag inte dricka den bägare som Fadern har räckt mig?”


text:
<pb/>Simon Petrus och en annan lärjunge följde efter Jesus. Den lärjungen kände översteprästen och fick därför komma in med Jesus på översteprästens gård.


text:
Petrus däremot stod kvar utanför porten. Men den lärjunge som kände översteprästen gick sedan ut och talade med tjänsteflickan som stod vakt vid porten så att Petrus kunde följa med honom in.


text:
Flickan i porten frågade då Petrus: ”Är inte du också en lärjunge till den där mannen?” Men Petrus svarade: ”Nej, det är jag inte.”


text:
<pb/>Tjänstefolket och tempelvakterna stod runt en koleld som de hade gjort upp eftersom det var kallt. Petrus ställde sig också där tillsammans med dem och värmde sig.


text:
Jesus svarade: ”Jag har talat öppet till världen. Jag har hela tiden undervisat i synagogorna och i templet där alla judar samlas. Jag har inte sagt något i hemlighet.


text:
<pb/>När Jesus sa detta, gav en man ur tempelvakten som stod där honom en örfil och sa: ”Ska du svara översteprästen på det sättet?”


text:
Men Jesus sa: ”Har jag sagt något fel, så säg vad det var för du slår väl inte en människa för att hon säger något som är rätt?”


text:
<pb/>Petrus stod fortfarande vid elden och värmde sig. Och där frågade man honom: ”Är inte du också en av hans lärjungar?” Men Petrus nekade: ”Nej, det är jag inte.”


text:
<pb/>Då sa en av översteprästens tjänare, en släkting till den man som Petrus hade huggit örat av: ”Visst såg jag dig därute i trädgården tillsammans med Jesus?”


text:
<pb/>Tidigt på morgonen fördes Jesus från översteprästen Kajafas till den romerska landshövdingens residens. Men själva stannade de utanför för de ville inte bli orena<f>[78]</f> utan kunna äta påskmåltiden.


text:
<pb/>De svarade: ”Vi skulle inte ha överlämnat honom till dig om han inte hade varit en brottsling.”


text:
<pb/>Då sa Pilatus: ”Då kan ni döma honom efter er egen lag<f>[79]</f>.” <pb/>Men judarna sa: ”Vi har ingen rätt att avrätta någon.”


text:
Genom detta gick det i uppfyllelse som Jesus sagt när han avslöjade på vilket sätt han skulle dö.<f>[80]</f>


text:
<pb/>Pilatus gick då tillbaka in i residenset och kallade till sig Jesus och frågade: ”Är du judarnas kung?”


text:
<pb/>Men Pilatus sa: ”Jag är väl ingen jude! Ditt eget folk och översteprästerna har fört dig hit. Vad har du gjort?”


text:
<pb/>Då svarade Jesus: ”Mitt rike är inte av den här världen. Om det hade varit det, hade mina följeslagare kämpat för att jag inte skulle tas till fånga av judarna. Men nu är inte mitt rike härifrån.”


text:
<pb/>Pilatus frågade igen: ”Så du är alltså en kung?” <pb/>Jesus svarade: ”Det är du själv som kallar mig kung. Men jag har fötts och kommit hit till världen för att endast vittna om sanningen. Alla som är av sanningen lyssnar till vad jag säger.”


text:
<pb/>Då sa Pilatus: ”Vad är sanning?” Sedan gick han ut till judarna igen och sa: ”Jag finner honom inte skyldig till något.


text:
<pb/>Men det är sed att jag varje påsk friger en fånge åt er. Vill ni att jag ska släppa judarnas kung?”


text:
<pb/>Men de ropade tillbaka: ”Nej! Inte honom, utan Barabbas!” Men Barabbas var en upprorsmakare<f>[81]</f>.


text:
Soldaterna vred till en krona av törnen och satte den på hans huvud och klädde på honom en purpurröd<f>[82]</f> mantel.


text:
<pb/>Efteråt gick Pilatus ut igen och sa till folket: ”Nu för jag ut honom till er, så att ni ska förstå att jag inte finner honom skyldig till något.”


text:
<pb/>Men när översteprästerna och deras tempelvakter fick se honom, började de ropa: ”Korsfäst honom!” <pb/>Då sa Pilatus: ”Ni får ta honom och korsfästa honom själva. Jag finner honom inte skyldig till något.”


text:
Han gick in i residenset igen och frågade Jesus: ”Varifrån kommer du?” Men Jesus svarade honom inte.


text:
<pb/>”Tänker du inte svara mig?” frågade Pilatus. ”Vet du inte att jag har makt både att ge dig fri och att låta dig korsfästas?”


text:
<pb/>Men Jesus sa: ”Du skulle inte ha någon makt över mig alls om du inte hade fått den från ovan. Därför har den som överlämnade mig åt dig gjort sig skyldig till en större synd.”


text:
<pb/>Då försökte Pilatus hitta ett sätt att kunna frige Jesus men judarna ropade: ”Om du friger honom är du inte kejsarens vän! Den som gör sig till kung sätter sig upp mot kejsaren.”


text:
<pb/>När Pilatus hörde vad de sa, förde han ut Jesus till dem igen och satte sig på domstolen på den plats som kallas Stengården (på hebreiska<f>[84]</f> ”Gabbata”).


text:
Det var nu mitt på dagen<f>[85]</f>, förberedelsedagen innan påskhögtiden. Pilatus sa till judarna: ”Här har ni er kung!”


text:
<pb/>Men de skrek: ”Bort med honom! Korsfäst honom!” <pb/>Då frågade Pilatus: ”Ska jag korsfästa er kung?” <pb/>Men översteprästerna svarade: ”Vi har ingen annan kung än kejsaren.”


text:
<pb/>Då gav Pilatus efter och överlämnade Jesus till att korsfästas. <pb/>Soldaterna tog honom alltså med sig


text:
Pilatus hade låtit skriva en skylt som sattes upp på korset och där stod det: JESUS FRÅN NASARET, JUDARNAS KUNG.


text:
Texten var skriven på hebreiska, latin och grekiska och eftersom platsen där Jesus korsfästes låg nära staden var det många judar som läste den.


text:
<pb/>Judarnas överstepräster gick då till Pilatus och krävde: ”Ändra texten från ’Judarnas kung’ till vad han själv har sagt: ’Jag är judarnas kung.’ ”


text:
<pb/>När soldaterna hade korsfäst Jesus, tog de hans kläder och delade upp dem i fyra delar, en för var och en av dem. Men när de kom till skjortan som var vävd i ett enda stycke utan söm,


text:
sa de: ”Vi bör inte skära sönder den. Vi kastar lott om vem som ska få den.” Så gick det i uppfyllelse som står skrivet: <pb/><t>”De delade mina kläder mellan sig</t> <t>och kastade lott om min klädnad.”<f>[86]</f></t> <pb/>Det var vad soldaterna gjorde.


text:
När Jesus såg sin mor och bredvid henne den lärjunge som han älskade,<f>[87]</f> sa han till henne: ”Kvinna, låt honom vara din son!”


text:
Sedan sa han till sin lärjunge: ”Låt henne vara din mor!” Från den stunden lät lärjungen henne bo hemma hos sig.


text:
<pb/>Jesus visste nu att allt var fullbordat och för att det som står skrivet skulle uppfyllas, sa han: ”Jag är törstig!”<f>[88]</f>


text:
Någon doppade då en svamp i en kruka fylld med surt vin som stod där och fäste den på en isopstjälk<f>[89]</f> och förde den till hans mun.<f>[90]</f>


text:
Och när Jesus hade fått vinet, sa han: ”Det är fullbordat!” Sedan böjde han ner huvudet och gav upp andan.


text:
<pb/>Judarna ville inte att kropparna skulle hänga kvar på korsen till nästa dag som var en sabbat och dessutom en speciell sådan. De bad därför Pilatus ge order om att man skulle slå sönder benen på de korsfästa och ta ner kropparna.<f>[91]</f>


text:
Soldaterna kom då och slog sönder benen på de båda män som hade korsfästs samtidigt som Jesus, först den ena mannens ben och sedan den andres.


text:
Men när de kom fram till Jesus, såg de att han redan var död och därför slog de inte sönder hans ben.


text:
Det finns en som kan vittna om detta<f>[92]</f> och hans vittnesbörd är sant. Han vet att det han säger är sant och han vittnar för att ni ska tro.


text:
<pb/>Detta hände för att Skriften skulle gå i uppfyllelse: ”Inget av hans ben ska krossas.”<f>[93]</f>


text:
<pb/>Josef från Arimataia som av rädsla för judarna var en hemlig lärjunge till Jesus, bad sedan Pilatus att få ta Jesus kropp. Pilatus lät honom få det och Josef gick då och tog kroppen.


text:
Nikodemos, mannen som först hade kommit till Jesus på natten var också med. Han hade med sig en blandning av myrra och aloe som vägde omkring trettio kilo.


text:
De båda männen lindade sedan in Jesus kropp i en svepning av linne tillsammans med de välluktande oljorna så som man brukade göra vid judiska begravningar.


text:
Platsen där Jesus korsfästes låg nära en trädgård där det fanns en ny grav där ännu ingen hade blivit lagd.


text:
<pb/>Tidigt på morgonen efter sabbaten medan det fortfarande var mörkt, kom Maria från Magdala till graven och upptäckte att stenen var borta från ingången.


text:
Hon sprang då genast därifrån och sa till Simon Petrus och den lärjunge som Jesus älskade<f>[96]</f>: ”De har flyttat bort Herren från graven och vi vet inte var de har lagt honom!”


text:
och dessutom den duk som hade täckt Jesus huvud. Den låg inte tillsammans med svepningen utan var hoprullad och låg för sig.


text:
Då fick hon se två vitklädda änglar sitta där Jesus kropp hade legat, en vid huvudändan och en vid fotändan.


text:
<pb/>Änglarna frågade henne: ”Varför gråter du, kvinna?” <pb/>Hon svarade: ”De har flyttat bort min Herre och nu vet jag inte var de har lagt honom.”


text:
<pb/>När hon hade sagt detta, vände hon sig om och fick se Jesus stå där men förstod inte att det var han.


text:
<pb/>Jesus frågade henne: ”Varför gråter du, kvinna? Vem letar du efter?” Men hon trodde att det var trädgårdsmästaren och därför svarade hon: ”Om det är du som har burit bort honom, så tala om för mig var du har lagt honom så att jag kan hämta honom!”


text:
<pb/>Då sa Jesus till henne: ”Maria!” Och genast vände hon sig mot honom och sa: ”Rabbouni!” (det är hebreiska och betyder ”Mästare”)<f>[97]</f>.


text:
<pb/>Men Jesus sa: ”Håll inte fast mig<f>[98]</f>, för jag har ännu inte återvänt till min Fader! Men gå till mina bröder och säg till dem att jag ska återvända till min Fader och er Fader, min Gud och er Gud!”


text:
<pb/>Maria från Magdala gick då till lärjungarna och talade om för dem att hon hade sett Herren och hon berättade vad han hade sagt.


text:
<pb/>Samma dag, den första dagen i veckan, samlades lärjungarna på kvällen bakom låsta dörrar av rädsla för judarna. Då stod plötsligt Jesus mitt ibland dem och sa till dem: ”Frid åt er alla!”


text:
Om ni förlåter någon hans synder så är de förlåtna, men om ni binder någon i hans synder så är han bunden.<f>[100]</f>”


text:
De andra lärjungarna sa till honom: ”Vi har sett Herren!” Men Tomas svarade: ”Om jag inte får se hålen efter spikarna i hans händer och får ta på såren med mina fingrar och om jag inte får röra vid såret i hans sida med mina händer så kan jag inte tro.”


text:
<pb/>En vecka senare<f>[101]</f> var hans lärjungar samlade igen och då var Tomas tillsammans med dem. Och trots att dörrarna var låsta, stod då Jesus plötsligt mitt ibland dem och sa: ”Frid åt er alla!”


text:
Sedan sa han till Tomas: ”Ta på mina händer här med ditt finger! Rör vid min sida med din hand! Tvivla inte utan tro!”


text:
<pb/>Men Jesus sa till honom: ”Du tror därför att du har sett mig. Lyckliga är de som inte har sett men ändå tror.”


text:
<pb/>Jesus lärjungar såg honom göra många andra tecken förutom dem som är nedtecknade i den här boken.


text:
Men dessa är nedskrivna för att ni ska tro att Jesus är Messias, Guds Son och för att ni ska få liv i hans namn genom att tro på honom.


text:
<pb/>Senare visade sig Jesus för sina lärjungar igen vid Tiberiassjön<f>[102]</f> och så här gick det till:


text:
<pb/>Simon Petrus, Tomas som kallades Tvillingen, Natanael från Kana i Galileen, Sebedaios söner och två andra lärjungar var där tillsammans.


text:
Då sa Simon Petrus till de andra: ”Jag ger mig ut och fiskar” och de andra svarade: ”Vi följer också med!” Så steg de i båten och for ut på sjön men de fick ingenting på hela natten.


text:
<pb/>När det sedan blev morgon, stod Jesus på stranden men lärjungarna förstod inte att det var han.


text:
<pb/>Då sa han: ”Kasta ut nätet på höger sida om båten, så får ni.” De gjorde så och nu fick de så mycket fisk att de inte orkade dra in nätet.


text:
<pb/>Den lärjunge som Jesus älskade,<f>[103]</f> sa då till Petrus: ”Det är Herren!” När Simon Petrus hörde att det var Herren, knöt han om sig sitt ytterplagg för han hade nästan inget på sig och hoppade i vattnet.


text:
De andra lärjungarna kom efter med båten och släpade nätet med fiskarna. De hade bara ungefär hundra meter kvar till stranden.


text:
Då steg Simon Petrus upp och drog det fulla nätet iland. Det fanns 153 stora fiskar där men trots att det var så fullt, gick det inte sönder.


text:
<pb/>Jesus sa sedan till dem: ”Kom hit och ät!” Ingen av dem vågade fråga vem han var men alla förstod att det var Herren.


text:
<pb/>Detta var tredje gången som Jesus visade sig för sina lärjungar sedan han uppstått från de döda.


text:
<pb/>När de hade ätit, sa Jesus till Simon Petrus: ”Simon, Johannes son älskar<f>[104]</f> du mig mer än de andra gör?” <pb/>”Ja, Herre”, svarade Petrus, ”du vet att jag har dig kär.” <pb/>”Ge då mat till mina lamm”, sa Jesus till honom.


text:
<pb/>Jesus frågade sedan en andra gång: ”Simon, Johannes son, älskar du mig?” <pb/>”Ja Herre”, sa Petrus, ”du vet att jag har dig kär.” <pb/>”Var då en herde för mina får”, sa Jesus.


text:
<pb/>För tredje gången frågade nu Jesus honom: ”Simon, Johannes son, har du mig kär?” <pb/>Petrus blev mycket ledsen över att Jesus än en gång frågade om han hade honom kär och han svarade: ”Herre, du vet allt! Du vet att jag har dig kär!” <pb/>Då sa Jesus till honom: ”Ge då mat till mina får!


text:
Ja, sannerligen säger jag dig: När du var ung kunde du göra dig i ordning och gå vart du ville. Men när du blir gammal, ska du sträcka ut händerna och andra ska göra dig i ordning och föra dig dit du inte vill.<f>[105]</f>”


text:
Detta sa Jesus för att visa med vilket slags död Petrus skulle förhärliga Gud. Sedan sa Jesus till honom: ”Följ mig!”


text:
<pb/>Petrus vände sig nu om och fick se att den lärjunge som Jesus älskade<f>[106]</f> kom efter honom, han som under måltiden hade lutat sig mot Jesus och frågat vem som skulle förråda honom.


text:
<pb/>Men Jesus svarade: ”Om jag vill att han ska bli kvar tills jag kommer så rör det väl inte dig? Du ska bara följa mig!”


text:
<pb/>På grund av detta spreds ryktet bland de troende att den lärjungen inte skulle dö. Men Jesus sa aldrig till Petrus att den lärjungen inte skulle dö. Han sa bara: ”Om jag vill att han ska bli kvar tills jag kommer så rör det väl inte dig?”


text:
<pb/>Det är den lärjungen som vittnar om allt detta och har skrivit ner det. Vi vet att hans vittnesbörd är sant.


text:
<pb/>Jesus gjorde också mycket annat och om man skulle skriva ner alla dessa händelser, tror jag inte att hela världen skulle rymma alla de böcker man då måste skriva.


text:
<pb/>I min första bok<f>[1]</f> berättade jag, ärade Theofilos, om allt som Jesus började göra och undervisa om


text:
ända fram till den dag då han togs upp till himlen, efter att han genom den heliga Anden gett sina befallningar till apostlarna<f>[2]</f> som han hade utvalt.


text:
Han visade sig för dem efter sitt lidande och bevisade på många sätt för dem att han levde. Under fyrtio dagar visade han sig för dem och talade om Guds rike.


text:
<pb/>Vid ett av dessa tillfällen då han åt med dem, sa han till dem: ”Lämna inte Jerusalem, utan vänta på vad Fadern har utlovat och som ni har hört mig tala om!


text:
<pb/>När de var samlade frågade de Jesus: ”Herre, är det nu du ska återupprätta Israel som kungarike?”


text:
Men när den heliga Anden kommer över er ska ni få kraft och ni ska vittna om mig, både i Jerusalem, i Judeen, i Samarien och över hela jorden.”


text:
och sa: ”Ni män från Galileen, varför står ni här och tittar upp mot himlen? Denne Jesus som har tagits upp från er till himlen ska komma tillbaka på samma sätt som ni såg honom fara upp på.”


text:
<pb/>De återvände då till Jerusalem från det berg som kallas Olivberget och som ligger en sabbatsväg<f>[3]</f> från staden.


text:
När de kom fram, gick de upp till det rum på andra våningen där de brukade hålla till. Det var Petrus, Johannes, Jakob, Andreas, Filippos, Tomas, Bartolomaios, Matteus, Jakob, son till Alfaios, Simon seloten<f>[4]</f>, och Judas, son till Jakob.


text:
Alla dessa höll ihop och bad ständigt tillsammans, så också flera kvinnor, Maria, Jesus mor och Jesus bröder.


text:
<pb/>En gång under dessa dagar när omkring 120 troende var samlade, reste sig Petrus upp bland dem och sa:


text:
”Mina syskon, det som var förutsagt i Skriften skulle gå i uppfyllelse,<f>[5]</f> som den heliga Anden meddelade genom David om Judas, han som vägledde dem som grep Jesus.


text:
(Men för de pengar han fick för sitt brott köpte han en åker och där föll han framstupa så att hans kropp sprack och inälvorna rann ut.


text:
Hela Jerusalems invånare fick kännedom om det, och platsen kallades på deras eget språk <e>Akeldamak</e> som betyder ’Blodsåkern’.)


text:
Det står nämligen i Psaltaren: <pb/><t>’Låt hans hem stå öde</t> <t>låt ingen mer bo där’,</t> <pb/>och: <pb/><t>’Låt en annan ta hans tjänst.’ <f>[6]</f></t>


text:
<pb/>Därför måste nu någon annan som har varit med oss under hela den tid då Herren Jesus kom och gick mitt ibland oss,


text:
från det att han döptes av Johannes till den dag då han togs upp till himlen, någon av dem måste tillsammans med oss vittna om hans uppståndelse.”


text:
till denna tjänst som apostel istället för Judas som svek sitt uppdrag och har gått till den plats där han hör hemma.”


text:
<pb/>Sedan kastade de lott som föll på Mattias och han blev vald till apostel tillsammans med de elva.


text:
Sedan såg de något som såg ut som eldslågor och de delade på sig och stannade över var och en av dem.


text:
och när de hörde dånet, samlades en stor mängd människor. Förvånade fick de då höra sina egna språk talas.


text:
Frygien, Pamfylien,<f>[8]</f> Egypten och från trakten kring Kyrene i Libyen. Vi är besökare från Rom,


text:
både judar och proselyter, vi är kretensare och araber. Och ändå hör vi dessa människor tala om Guds mäktiga gärningar på våra egna språk!”


text:
De var förvirrade och visste inte vad de skulle tro och de frågade varandra: ”Vad kan det här betyda?”


text:
<pb/>Då steg Petrus fram tillsammans med de elva andra och började tala högt och tydligt till folket: ”Hör på mig ni judar och alla som bor i Jerusalem! Detta ska ni veta!


text:
<pb/><t>’Det ska ske i den sista tiden, säger Gud,</t> <t>att jag ska utgjuta min Ande över alla människor.</t> <t>Era söner och döttrar ska profetera,</t> <t>era unga män ska se syner,</t> <t>och era gamla män ska ha drömmar.</t>


text:
<t>Också över mina tjänare och tjänarinnor</t> <t>ska jag på den tiden utgjuta min Ande,</t> <t>och de ska profetera.</t>


text:
<t>Jag ska låta tecken visa sig uppe på himlen</t> <t>och nere på jorden: blod och eld och rökmoln.</t>


text:
<t>Solen ska vändas i mörker</t> <t>och månen i blod innan Herrens stora och underbara dag kommer.</t>


text:
<pb/>Lyssna på vad jag säger ni israeliter! Gud bekräftade Jesus från Nasarets uppdrag genom kraftgärningar, under och tecken. Det vet ni själva.


text:
Han utlämnades efter den plan som Gud hade bestämt och gjort upp och ni lät laglösa<f>[10]</f> människor spika fast honom och döda honom.


text:
Men Gud befriade honom från dödens fasor och lät honom uppstå, eftersom det var omöjligt för döden att hålla honom i sitt grepp.


text:
<pb/>David sa ju om honom: <pb/><t>’Jag har alltid Herren inför mig,</t> <t>eftersom han står vid min sida vacklar jag inte.</t>


text:
<t>Därför är mitt hjärta fyllt av glädje och jag ropar ut mitt jubel,</t> <t>också min kropp vilar i det hoppet,</t>


text:
<pb/>Mina syskon! Jag kan tryggt säga till er att vår stamfar David dog och blev begravd och att hans grav fortfarande finns här ibland oss.


text:
Men han var en profet och visste att Gud med ed hade lovat att en av hans ättlingar skulle få sitta på hans tron.


text:
Han förutsade därför Messias uppståndelse: ’Han ska inte lämnas kvar i dödsriket och hans kropp ska inte förmultna.’


text:
<pb/>Gud har upphöjt Jesus och satt honom på sin högra sida.<f>[12]</f> Han har av Fadern fått ta emot den utlovade heliga Anden, som han nu har låtit komma över oss. Det är det ni har sett och hört här idag.


text:
David steg ju heller aldrig upp till himlen. Men han säger: <pb/><t>’Herren sa till min Herre:</t> <t>”Sätt dig på min högra sida,</t>


text:
<pb/>Hela Israels folk måste alltså klart förstå att Gud har gjort Jesus till Herre och Messias, denna Jesus som ni korsfäste.”


text:
<pb/>När folket hörde det här gick det rakt in i deras hjärtan och de frågade Petrus och de andra apostlarna: ”Bröder, vad ska vi göra?”


text:
<pb/>Petrus svarade: ”Omvänd er och låt er alla döpas i Jesus Kristus namn, så ska ni få förlåtelse för era synder. Ni ska då också få den heliga Anden som gåva.


text:
<pb/>Sedan fortsatte Petrus att vittna och vädja till dem med många andra ord och han uppmanade dem: ”Se till att ni blir räddade undan detta vilsegångna släkte!”


text:
De som trodde på vad Petrus sa lät sedan döpa sig. Och den dagen ökade antalet troende med omkring 3 000 personer.


text:
<pb/>De troende höll sig till apostlarnas undervisning och de hade gemenskap med varandra och bröt bröd<f>[14]</f> tillsammans och bad.


text:
Varje dag möttes de i templet, och i hemmen samlades de för att bryta bröd och äta tillsammans i glädje och uppriktig hjärtlighet,


text:
de prisade Gud och var omtyckta av hela folket. Varje dag lät Herren deras grupp växa, genom att fler och fler blev räddade.


text:
Då bar man dit en man som hade varit förlamad från födseln. Han brukade varje dag placeras vid den tempelport som kallades Sköna porten, för att han skulle kunna tigga av dem som gick in i templet.


text:
Men Petrus sa: ”Jag har varken silver eller guld men jag har något annat att ge dig. I nasarén Jesus Kristus namn, res dig upp och gå!”


text:
<pb/>Sedan tog Petrus den förlamade mannen i höger hand och reste honom upp. Och genast fick mannen styrka i sina fötter och vrister


text:
och han hoppade upp och började gå. Sedan följde han med dem in i templet och han gick och hoppade om vartannat och prisade Gud.


text:
och när de upptäckte att det var den förlamade tiggaren som brukade sitta vid Sköna porten, blev de mycket förvånade och förskräckta över vad som hade hänt med honom.


text:
<pb/>Mannen höll sig hela tiden tätt intill Petrus och Johannes och alla skyndade sig nu till platsen som kallas Salomos pelarhall, fulla av förundran.


text:
Petrus såg det och sa till folkskaran: ”Israeliter, varför är ni så förvånade över det som har hänt? Varför stirrar ni på oss som om vi genom vår egen kraft och fromhet hade fått den här mannen att börja gå?


text:
Nej, det är Abrahams, Isaks och Jakobs<f>[15]</f> Gud, våra förfäders Gud,<f>[16]</f> som har förhärligat sin tjänare Jesus, honom som ni utlämnade och svek inför Pilatus, trots att Pilatus ville ge honom fri.


text:
Och genom tron på namnet Jesus har den här mannen som ni ser och känner nu fått styrka. Den tro som kommer genom namnet Jesus har gjort honom fullständigt frisk, som ni alla kan se.


text:
Men genom detta har Gud låtit det som han förutsagt genom profeterna gå i uppfyllelse: att Messias måste lida.


text:
Men han måste stanna kvar i himlen tills den tid kommer då allt det blir upprättat som Gud för länge sedan har talat om genom sina heliga profeter.


text:
Mose sa: <pb/><t>’En profet lik mig ska Herren, er Gud,</t> <t>låta uppstå ur era bröders led.</t> <t>Lyssna noga till honom.<f>[17]</f></t>


text:
Ni är dessa profeters barn och Guds förbund med era förfäder gäller också er. Han sa ju till Abraham: <pb/><t>’Genom din avkomma</t> <t>ska alla släkten på jorden bli välsignade.<f>[19]</f>’</t>


text:
<pb/>Gud lät alltså sin tjänare uppstå först och främst för er och har sänt honom till att välsigna er genom att få var och en av er att lämna era onda gärningar.”


text:
<pb/>Medan Petrus och Johannes fortfarande talade till folket, kom prästerna, officeren vid tempelvakten och saddukeerna<f>[20]</f> fram till dem.


text:
De var mycket upprörda över att de undervisade folket och utifrån Jesus förkunnade uppståndelsen från de döda.


text:
Därför grep de Petrus och Johannes och satte dem sedan i fängelse över natten eftersom det hunnit bli kväll.


text:
Men många som hade lyssnat till budskapet började tro och antalet troende hade nu stigit till omkring 5 000 män.


text:
<pb/>Följande dag samlades de högsta styresmännen och folkets ledare och de skriftlärda i Jerusalem.<f>[21]</f>


text:
Översteprästen Hannas var där, liksom Kajafas, Johannes, Alexandros och alla övriga från översteprästernas släkt.


text:
De lät sedan hämta Petrus och Johannes och frågade dem: <pb/>”Genom vilken kraft och i vems namn har ni gjort det här?”


text:
<pb/>Då fylldes Petrus av den heliga Anden och svarade dem: <pb/>”Ni styresmän och ledare för folket!


text:
ska både ni och alla andra i Israel veta att det är i nasarén Jesus Kristus namn som den här mannen står framför er fullständigt frisk. Ni korsfäste Jesus, men Gud uppväckte honom från de döda.


text:
Han är <pb/><t>’den sten som inte dög åt er byggnadsarbetare</t> <t>har blivit en hörnsten.<f>[22]</f>’</t>


text:
<pb/>Räddningen finns inte hos någon annan och det finns inget annat namn bland människor under hela himlen som kan rädda oss.”


text:
<pb/>När de såg hur modiga Petrus och Johannes var och att de tydligen var vanliga enkla människor utan högre utbildning,<f>[23]</f> blev de mycket förvånade. De visste bara att dessa hade varit tillsammans med Jesus.


text:
De sa: ”Vad ska vi göra med de här människorna? Vi kan ju inte neka till att de har gjort ett stort tecken och alla i Jerusalem känner redan till det.


text:
Men vi kanske kan hindra att detta sprids ännu mer bland folket. Vi varnar dem för att i fortsättningen tala till någon mer i det namnet.”


text:
<pb/>Sedan kallade de in Petrus och Johannes igen och befallde dem att aldrig mer tala eller undervisa i namnet Jesus.


text:
Men Petrus och Johannes svarade: ”Tänk efter själva, om det är rätt inför Gud att lyda er istället för honom?


text:
<pb/>Då hotade rådet dem än en gång men släppte dem sedan. De visste inte hur de skulle straffa dem för alla hyllade Gud för det som hade skett.


text:
<pb/>Så snart Petrus och Johannes blev fria, sökte de upp de sina och berättade allt vad översteprästerna och folkets ledare hade sagt.


text:
Och när de andra hörde dem, började alla gemensamt ropa högt till Gud och sa: <pb/>”Herre, du som har skapat himlen och jorden och haven och allt som finns i dem!<f>[24]</f>


text:
Du lät den heliga Anden tala genom vår förfader David, din tjänare: <pb/><t>’Varför gör folken uppror?</t> <t>Varför smider de meningslösa planer?</t>


text:
<t>Jordens kungar reser sig;</t> <t>makthavarna samlas mot Herren</t> <t>och mot hans Smorde.’<f>[25]</f></t>


text:
<pb/>De slog sig verkligen samman i den här staden mot din heliga tjänare Jesus som du har smort. Herodes och Pontius Pilatus, de andra folken och Israels folk,


text:
<pb/>När de hade slutat be, skakade platsen där de var samlade och alla fylldes av den heliga Anden och förkunnade Guds budskap frimodigt.


text:
<pb/>Alla de troende var enade till hjärta och själ och ingen tyckte att det han ägde var hans eget utan alla delade med sig av vad de hade.


text:
Apostlarna vittnade med stor kraft om att Herren Jesus hade uppstått från de döda och Gud var mycket nådig mot dem alla.


text:
Men med sin hustrus vetskap behöll han en del av köpesumman och överlämnade resten framför apostlarna.


text:
<pb/>Då sa Petrus: ”Ananias, varför har du låtit Satan fylla ditt hjärta så att du ljuger för den heliga Anden och behåller en del av det du fått för din jord?


text:
Den var väl din när du ägde den och du disponerade väl över pengarna när den var såld? Varför har du i ditt hjärta bestämt dig för göra något sådant? Det är inte för människor du har ljugit utan för Gud.”


text:
<pb/>När Ananias hörde dessa ord, föll han död ner på golvet och alla som hörde om händelsen blev helt förskräckta.


text:
Petrus frågade henne då: ”Var det här hela den summa ni fick för jorden?” <pb/>”Ja”, svarade hon, ”det var det.”


text:
<pb/>Då sa Petrus: ”Hur kunde ni komma överens om att försöka lura Herrens Ande? De steg du just hör utanför dörren är stegen av de män som har begravt din man och nu ska de bära ut dig också.”


text:
<pb/>I samma stund föll hon ner framför Petrus och dog. När de unga männen kom in och fick se att hon var död, bar de ut henne också och begravde henne bredvid hennes man.


text:
<pb/>Genom apostlarna skedde många tecken och under bland folket. De troende möttes regelbundet i Salomos pelarhall.


text:
Man bar också ut sjuka på gatorna och lade dem på bäddar och bårar för att åtminstone Petrus skugga skulle falla på dem när han gick förbi.


text:
Även från orterna runt omkring Jerusalem kom det många. Man tog med sig sjuka och sådana som plågades av orena andar och alla blev botade.


text:
<pb/>De lydde och tidigt på morgonen gick de till templet och började undervisa. <pb/>När översteprästen och hans närmaste män kom, kallade de samman det judiska rådet, alla beslutsfattarna i Israel. Och de skickade bud till fängelset för att hämta apostlarna.


text:
Men när tjänarna kom till fängelset, kunde de inte hitta dem där. Männen återvände då och rapporterade:


text:
<pb/>När officeren vid tempelvakten och översteprästerna hörde detta, blev de mycket förvånade och undrade vad som kunde ha hänt.


text:
Men då kom någon och berättade att de män som de hade fängslat just nu stod i templet och undervisade folket.


text:
<pb/>Officeren gick då dit tillsammans med sina vakter och hämtade dem, men utan våld, för de var rädda för att bli stenade av folket.


text:
”Vi förbjöd er strängt att tala eller undervisa i det namnet och ändå har ni fyllt hela Jerusalem med er undervisning och anklagar oss för att ha dödat honom!”


text:
Våra förfäders Gud uppväckte Jesus från de döda efter att ni hade hängt upp honom på ett kors och dödat honom.


text:
Honom har Gud upphöjt med sin makt och gjort honom till en härskare och frälsare, så att Israel kan vända om och få förlåtelse för sina synder.


text:
Vi kan själva vittna om detta och det kan också den heliga Anden som han har gett till dem som lyder honom.”


text:
Men då ingrep en av fariseerna<f>[26]</f> i rådet som hette Gamaliel, en laglärare som hela folket respekterade. Han reste sig upp och bad att apostlarna skulle föras ut en stund.


text:
För ett tag sedan var det Theudas som gav sig ut för att vara något. Han hade kanske fyrahundra personer som följde honom. Men när han dödades, spreds anhängarna åt olika håll och rörelsen dog ut.


text:
Därefter vid tiden för skattskrivningen, kom Judas från Galileen. Han fick med sig en stor mängd människor, men också han blev dödad och alla hans efterföljare skingrades.


text:
Därför föreslår jag att ni lämnar de här männen ifred och låter dem gå. Om detta bara är ett mänskligt påhitt, då kommer det snart att rinna ut i sanden.


text:
<pb/>Medlemmarna i rådet accepterade hans förslag, kallade in apostlarna och lät dem piskas. Sedan förbjöd man dem än en gång att undervisa i Jesus namn och lät dem gå.


text:
Men apostlarna lämnade rådssalen, glada över att de hade ansetts värdiga att förnedras på grund av Namnet.


text:
Och varje dag fortsatte de att undervisa både i templet och i hemmen och sprida evangeliet om att Jesus är Messias.


text:
<pb/>Antalet lärjungar ökade vid den här tiden ständigt och det uppstod en del missnöje bland de grekisktalande judarna<f>[27]</f>; de anklagade de infödda judarna för att diskriminera deras änkor vid den dagliga matutdelningen.


text:
De tolv kallade därför samman alla lärjungarna och sa: ”Det är inte rätt att vi försummar Guds ord för att sköta matutdelningen.


text:
Låt oss därför, mina syskon, välja ut sju välrespekterade män, som är fyllda av Ande och vishet och som vi kan låta ta ansvar för den här uppgiften.


text:
<pb/>Alla som samlats ansåg att det var ett bra förslag och man valde ut Stefanos, en man som var fylld av tro och den heliga Anden, Filippos, Prochoros, Nikanor, Timon, Parmenas och Nikolaos från Antiochia, en proselyt.


text:
<pb/>Guds ord spreds nu till allt fler och antalet lärjungar i Jerusalem ökade kraftigt. Även många präster började tro.


text:
<pb/>Då började några män från en synagoga som kallades ”De frigivnas” diskutera med Stefanos. Det var judar från Kyrene och Alexandria och även från provinserna Kilikien och Asien.


text:
De övertalade därför i hemlighet några män att de skulle ljuga om Stefanos att de hört honom tala nedsättande om Mose och Gud.


text:
<pb/>Så lyckades de hetsa upp folket och folkets ledare och de skriftlärda som grep Stefanos och förde honom inför det judiska rådet.


text:
Där fortsatte de falska vittnena med att säga: ”Den här mannen talar ständigt illa om denna heliga plats och lagen.


text:
Vi har själva hört honom säga att den där Jesus från Nasaret ska förstöra templet och ändra de traditioner vi har fått från Mose.”


text:
<pb/>Stefanos svarade: ”Bröder och fäder, lyssna på mig! Härlighetens Gud visade sig för vår förfader Abraham då han bodde i Mesopotamien och ännu inte hade flyttat till Harran.<f>[28]</f>


text:
Gud sa till honom: ’Lämna ditt land och dina släktingar och gå till det land som jag ska visa dig.’<f>[29]</f>


text:
<pb/>Därför flyttade Abraham från kaldéernas land och bosatte sig i Harran. Efter hans fars död ledde Gud honom vidare till det land där ni nu bor.


text:
Gud gav honom ingen mark, inte så mycket som en fotsbredd, men han lovade att hela landet skulle tillhöra Abraham och hans ättlingar trots att Abraham ännu inte hade några barn.


text:
<pb/>Gud sa också till honom att hans efterkommande skulle bo i ett främmande land och bli slavar och förtryckas under fyrahundra år.


text:
’Men jag ska döma det folk som gör dem till slavar’, sa Gud, ’och efter det ska de gå därifrån och tjäna mig på den här platsen.’<f>[30]</f>


text:
<pb/>Gud gav sedan Abraham omskärelsens förbund. Så när Abrahams son Isak föddes, omskar han honom på åttonde dagen. Isak blev sedan far till Jakob<f>[31]</f> och Jakob till de tolv stamfäderna.


text:
Dessa stamfäder blev avundsjuka på Josef och sålde honom som slav till Egypten. Men Gud var med honom


text:
och räddade honom ur alla svårigheter och lät honom bli vis och framgångsrik hos farao, kungen i Egypten. Denne utsåg honom till att styra hela Egypten och ta hand om den kungliga förvaltningen.


text:
<pb/>Men sedan blev det svält och mycket lidande i hela Egypten och Kanaan och våra förfäder saknade mat.


text:
Då fick Jakob höra att det fortfarande fanns säd i Egypten och därför skickade han våra förfäder dit, först en gång och sedan en gång till.


text:
Deras kroppar fördes till Shekem och begravdes i den grav som Abraham hade köpt med silver av Hamors söner.


text:
<pb/>Nu närmade sig den tid då Gud skulle infria sitt löfte till Abraham och folket hade växt kraftigt och blivit ett stort folk i Egypten.


text:
Han bemötte vårt folk med list, förtryckte våra förfäder och tvingade dem att sätta ut sina nyfödda så att de skulle dö.


text:
<pb/>Under den här tiden föddes Mose, ett ovanligt vackert barn. Man skötte om honom hemma i tre månader


text:
Mose fick gedigen utbildning i Egyptens visdom och han var handlingskraftig och talade med stor myndighet.


text:
<pb/>När Mose var 40 år, steg en önskan upp i hans hjärta att söka upp sitt eget folk, israeliterna.


text:
Han fick då se en egypter misshandla en israelit och han skyndade genast till mannens hjälp och hämnades genom att döda egyptern.


text:
Mose trodde att hans folk skulle förstå att Gud genom honom skulle rädda dem men det gjorde de inte.


text:
<pb/>Nästa dag fick han syn på två israeliter som råkat i slagsmål. Han försökte då medla mellan dem och sa: ’Ni är ju bröder! Varför försöker ni skada varandra?’


text:
Men mannen som hade startat slagsmålet knuffade undan Mose och frågade: ’Vem har satt dig till ledare och domare över oss?


text:
När Mose hörde detta, flydde han och levde sedan som främling i Midjans land där han blev far till två söner.


text:
<pb/>När han 40 år senare var i öknen nära berget Sinai, visade sig en ängel för honom i en brinnande törnbuske.


text:
Mose blev mycket förvånad över det han såg och när han gick dit för att undersöka vad det var, hördes Herrens röst:


text:
’Jag är dina förfäders Gud, Abrahams, Isaks och Jakobs Gud!’ Då darrade Mose av rädsla och vågade inte se upp.


text:
Jag har sett mitt folks förtryck i Egypten och hört deras rop. Nu har jag kommit ner för att befria dem. Kom, jag sänder dig till Egypten!’<f>[34]</f>


text:
<pb/>Gud sände alltså tillbaka samma Mose som folket förut hade avvisat med orden: ’Vem har satt dig till ledare och domare över oss?’ Genom ängeln som visade sig i törnbusken sände Gud honom att vara ledare och befriare.


text:
Mose fick sedan med hjälp av under och tecken leda folket ut ur Egypten, genom Röda havet och fram genom öknen under 40 år.


text:
<pb/>Det var Mose som sa till israeliterna: ’En profet lik mig ska Gud låta stå upp ur era bröders led.’<f>[35]</f>


text:
Det var också Mose som fick tala med en ängel på berget Sinai och förmedla ängelns budskap till våra förfäder då de var samlade i öknen. Han fick ta emot levande ord och överlämna dem till oss.


text:
<pb/>Men våra förfäder ville inte lyda utan satte sig upp mot Mose och i sina hjärtan vände de tillbaka till Egypten.


text:
De sa till Aron: ’Gör gudar åt oss som kan leda oss, för vad som har hänt den där Mose, som förde oss upp ur Egyptens land, det vet vi inte.’<f>[36]</f>


text:
Sedan gjorde de en avgud i form av en kalv och offrade till den, glada över något som de själva hade tillverkat.


text:
Men Gud vände sig bort och lät dem tjäna himlakropparna, som det står i profeternas bok<f>[37]</f>: <pb/><t>’Frambar ni slaktoffer eller matoffer åt mig</t> <t>under de fyrtio åren i öknen, ni Israels folk?</t>


text:
<t>Ni bar väl omkring Moloks tält</t> <t>och er gud Romfas<f>[38]</f> stjärna,</t> <t>bilder som ni själva gjort för att tillbe.</t> <t>Därför ska jag föra er bort till ett land bortom Babylon.’<f>[39]</f></t>


text:
<pb/>På sin vandring genom öknen hade våra förfäder med sig förbundstecknets tält<f>[40]</f>. Tältet var gjort exakt efter den förebild som Gud hade instruerat och visat Mose


text:
och det gick sedan i arv till våra förfäder. När de under Josua erövrade landet från de folk som Gud drev undan för dem, tog man med sig tältet dit. Det var sedan där ända till Davids tid.


text:
<pb/><t>’Himlen är min tron</t> <t>och jorden min fotpall.</t> <t>Vad för ett hus kan ni bygga åt mig, vad för en viloplats?</t> <t>säger Herren.</t>


text:
<pb/>Ni envisa, ni som är oomskurna till både hjärta och öron! Alltid gör ni motstånd mot den heliga Anden, precis som era förfäder gjorde.


text:
Fanns det någonsin en profet som inte blev förföljd av era förfäder? De dödade dem som förutsade att den Rättfärdige<f>[42]</f> skulle komma, han som ni nu har förrått och mördat.


text:
Men Stefanos som var fylld av den heliga Anden, såg upp mot himlen och fick se Guds härlighet och Jesus som stod på Guds högra sida.


text:
och släpade ut honom ur staden för att stena honom. Vittnena lade sina mantlar framför fötterna på en ung man som hette Saul<f>[44]</f>.


text:
Sedan föll han ner på knä och ropade: ”Herre, anklaga dem inte för den här synden!” Med de orden dog han.


text:
<pb/>Även Saul tyckte det var rätt att man dödade honom. Samma dag bröt en svår förföljelse ut mot församlingen i Jerusalem och alla utom apostlarna skingrades över hela Judeen och Samarien.


text:
Saul var mycket grym mot församlingen. Han trängde sig in i hus efter hus och släpade ut män och kvinnor och satte dem i fängelse.


text:
Många orena andar drevs ut och lämnade sina offer under högljudda rop och många som hade varit förlamade eller handikappade på annat sätt blev botade.


text:
<pb/>Där fanns också en man som hette Simon. Han hade sysslat med trolldom i staden och fått folket att häpna i Samarien. Han påstod sig själv vara något stort


text:
och alla drogs till honom, både små och stora, och sa: ”Han är en Guds kraft, den som kallas Den stora kraften.”


text:
Men nu började folket istället tro på Filippos budskap om Guds rike och Jesus Kristus och de, både män och kvinnor, lät döpa sig.


text:
Simon själv kom också till tro och blev döpt. Sedan följde han Filippos vart han gick och han häpnade över de tecken och under som skedde.


text:
<pb/>När apostlarna i Jerusalem fick höra att Samarien hade tagit emot Guds ord, skickade de dit Petrus och Johannes.


text:
och sa: ”Låt mig också få den här makten, så att den får den heliga Anden som jag lägger händerna på.”


text:
<pb/>Men Petrus svarade: ”Både du och dina pengar ska gå förlorade om du tror att man kan köpa Guds gåva!


text:
<pb/>Och sedan Petrus och Johannes hade vittnat och förkunnat Herrens ord, återvände de till Jerusalem. På vägen förkunnade de evangeliet också i flera samariska byar.


text:
<pb/>En ängel från Herren visade sig nu för Filippos och sa till honom: ”Gå söderut<f>[46]</f> på ökenvägen som går mellan Jerusalem och Gaza”,


text:
och Filippos lydde genast. Där på vägen kom då en hög tjänsteman som arbetade vid hovet hos Kandake, den etiopiska drottningen. Han hade ansvar för hela hennes skattkammare. Men nu hade han rest till Jerusalem för att tillbe


text:
Filippos skyndade fram och när han hörde mannen läsa profeten Jesaja, frågade han: ”Förstår du vad du läser?”


text:
<pb/>Mannen svarade: ”Hur skulle jag kunna det om ingen förklarar för mig?” Sedan bad han Filippos stiga upp i vagnen och sätta sig bredvid honom.


text:
Det ställe i Skriften han just hade läst var detta: <pb/><t>”Han var som ett får som förs bort för att slaktas,</t> <t>tyst som ett lamm som står tyst när man klipper det,</t> <t>han öppnade inte sin mun.</t>


text:
<t>Genom hans förnedring togs hans dom bort.</t> <t>Vem i hans släkte kan beskriva det,</t> <t>för hans liv rycktes bort från jorden?”<f>[47]</f></t>


text:
Och när de åkte där längs vägen, kom de fram till ett ställe med vatten. Då sa den etiopiska mannen: ”Titta, där finns vatten! Finns det något som hindrar att jag blir döpt här?”<f>[48]</f>


text:
Sedan gav han order om att stanna vagnen och de steg ner i vattnet tillsammans och Filippos döpte honom.


text:
<pb/>Men när de kom upp ur vattnet, ryckte Herrens Ande bort Filippos och mannen såg honom inte mer men han fortsatte glad sin resa.


text:
<pb/>Filippos befann sig nu i Ashdod och han gick sedan från stad till stad och förkunnade evangelium tills han kom till Caesarea.


text:
<pb/>Saul som fortfarande var fylld av hat och mordlust mot Herrens lärjungar gick till översteprästen.


text:
Han bad att få med sig brev adresserade till synagogorna i Damaskus så att han skulle få tillstånd att arrestera alla där som hörde till Vägen<f>[49]</f>, både män och kvinnor. Sedan skulle han föra dem som fångar till Jerusalem.


text:
<pb/>Men när han rest iväg och närmade sig Damaskus, omgavs han plötsligt av ett starkt ljussken från himlen.


text:
<pb/>Han frågade: ”Vem är du, Herre<f>[50]</f>?” <pb/>Rösten svarade: ”Jag är Jesus, den som du förföljer.


text:
<pb/>Männen som var tillsammans med Saul stod där alldeles stumma, för de hörde rösten men såg ingen.


text:
När Saul reste sig från marken och öppnade sina ögon, kunde han inte se. De tog honom vid handen och ledde honom in i Damaskus.


text:
<pb/>Men i Damaskus fanns en lärjunge som hette Ananias och Herren talade nu till honom i en syn och sa: ”Ananias!” <pb/>”Ja, Herre!” svarade han.


text:
<pb/>Då sa Herren till honom: ”Gå till Raka gatan och in i Judas hus och fråga där efter en man som heter Saul från Tarsos. Han ber


text:
och i en syn har han sett att en man som heter Ananias ska komma in och lägga händerna på honom så att han kan se igen.”


text:
<pb/>”Men Herre!” svarade Ananias. ”Jag har hört av många om den mannen och allt ont som han har gjort mot dina heliga i Jerusalem.


text:
Och här har han en fullmakt med sig från översteprästerna att arrestera alla som åkallar ditt namn!”


text:
<pb/>Men Herren sa till honom: ”Gå, för jag har utsett honom till att vara mitt redskap! Han ska göra mitt namn känt för många olika folk och makthavare och för Israels folk.


text:
<pb/>Då gick Ananias dit och kom in i Judas hus. Han lade sina händer på Saul och sa: ”Saul, min bror, Herren själv, Jesus, som visade sig för dig på vägen, har sänt mig för att du ska få din syn tillbaka och bli fylld av den heliga Anden.”


text:
<pb/>I samma stund var det som om flagor föll från Sauls ögon och han kunde se igen. Han reste sig då genast upp och lät döpa sig


text:
och när han ätit, fick han krafterna tillbaka. <pb/>Saul stannade sedan några dagar hos lärjungarna i Damaskus


text:
Alla som hörde honom blev mycket förvånade och frågade: ”Var det inte han som i Jerusalem försökte döda alla som åkallar Jesus namn? Visst var han på väg hit för att arrestera dem och föra dem som fångar till översteprästerna?”


text:
Men Saul talade med allt större kraft och judarna i Damaskus hade inga argument att sätta emot när han bevisade att Jesus är Messias.


text:
men Saul fick reda på deras planer. De bevakade stadsportarna både dag och natt för att kunna mörda honom,


text:
<pb/>Saul återvände sedan till Jerusalem, men när han försökte ansluta sig till lärjungarna där var de rädda för honom. Ingen vågade lita på att han verkligen hade blivit en lärjunge.


text:
Men Barnabas tog honom med till apostlarna och berättade för dem hur Saul på vägen hade sett Herren som hade talat till honom och hur Saul sedan med stort mod hade predikat i Jesus namn i Damaskus.


text:
Efter det accepterade de Saul och sedan kom och gick han fritt bland dem i Jerusalem där han talade frimodigt i Herren Jesus namn.


text:
Han talade också till de grekisktalande judarna och diskuterade med dem, men de gjorde upp planer på att döda honom.


text:
När de troende fick reda på detta, tog de med sig Saul till Caesarea och skickade honom vidare därifrån till Tarsos.


text:
<pb/>Församlingen fick nu vara ifred i hela Judeen, Galileen och Samarien. Den byggdes upp och levde i Herrens fruktan och växte till genom den heliga Andens tröst och stöd.


text:
Petrus sa till honom: ”Aineas! Jesus Kristus botar dig. Res dig upp och rulla ihop din bädd!” Och i samma stund reste sig Aineas upp.


text:
<pb/>I Joppe fanns det bland lärjungarna en kvinna som hette Tabita, på grekiska Dorkas<f>[51]</f>. Hon hade gjort mycket gott mot andra människor och särskilt mot de fattiga,


text:
men vid den här tiden blev hon sjuk och dog. Man tvättade henne och lade henne i ett rum en trappa upp.


text:
Men när lärjungarna hörde att Petrus var i Lydda som låg alldeles i närheten, skickade de iväg två män för att be honom komma över till Joppe så fort som möjligt.


text:
<pb/>Petrus följde genast med och så snart han kom dit, tog de med honom en trappa upp. De gråtande änkorna samlades kring honom och visade skjortor och mantlar som Dorkas hade gjort medan hon fortfarande var bland dem.


text:
Men Petrus sa till alla att lämna rummet. Han föll ner på knä och bad och sedan vände han sig till den döda och sa: ”Tabita, res dig upp!” Då slog hon upp sina ögon och när hon fick se Petrus, satte hon sig upp.


text:
Petrus räckte henne genast handen och hjälpte henne upp på fötter. Sedan ropade han på de heliga och änkorna och lät dem se henne stå där levande.


text:
Petrus stannade därför en längre tid i Joppe och bodde hos Simon, en man som arbetade med skinnberedning.<f>[52]</f>


text:
Han var gudfruktig liksom alla i hans hus. Cornelius gav stora gåvor till de fattiga bland folket och bad regelbundet till Gud.


text:
<pb/>En eftermiddag när han bad och klockan var ungefär tre, fick han i en syn se en Guds ängel komma emot honom och säga: ”Cornelius”.


text:
<pb/>Skräckslagen stirrade Cornelius på ängeln och frågade: ”Vad vill du, Herre?” <pb/>Ängeln svarade: ”Dina böner och gåvor till de fattiga har stigit upp som ett minnesvärt offer till Gud.


text:
<pb/>Så snart ängeln som talat med honom hade försvunnit, kallade därför Cornelius på två tjänare och en av sina soldater som var en from man.


text:
<pb/>Nästa dag vid middagstiden närmade sig männen Joppe och samtidigt gick Petrus upp på husets takterrass för att be.


text:
Han blev hungrig och ville ha något att äta och medan maten gjordes i ordning, fick han se en syn<f>[53]</f>.


text:
Han såg himlen öppen och något som liknade en stor duk sänktes ner på jorden. Duken var upphängd i sina fyra hörn


text:
<pb/>Men rösten hördes en andra gång och sa: ”Om Gud har gjort något rent, ska du inte behandla det som orent.”


text:
<pb/>Petrus blev mycket förvirrad. Vad kunde synen betyda? Men i samma stund kom de män som Cornelius hade sänt. De hade frågat sig fram till huset och stod nu utanför porten


text:
<pb/>Petrus var fortfarande upptagen med att grubbla över synen, när Anden sa till honom: ”Tre män är här och söker dig.


text:
<pb/>Då gick Petrus ner och mötte dem och sa: ”Jag är den som ni söker. Är det något särskilt ni vill?”


text:
<pb/>Då berättade de för honom: ”Vi är hitskickade av officeren Cornelius. Han är rättfärdig och gudfruktig och alla judarna talar gott om honom. Nu har en helig ängel sagt till honom att skicka efter dig, så att han kan få reda på vad du har att säga.”


text:
<pb/>Petrus bjöd då in dem och lät dem stanna där över natten. Nästa dag tog han sedan med sig några troende från Joppe och följde med männen.


text:
<pb/>Dagen därpå kom de fram till Caesarea där Cornelius väntade på dem. Han hade samlat dit sina släktingar och närmaste vänner.


text:
<pb/>Petrus sa till dem: ”Som ni vet är det förbjudet för mig som jude att umgås med någon från ett annat folk och besöka honom. Men Gud har visat mig att jag aldrig ska nedvärdera en människa och anse henne som oren.<f>[54]</f>


text:
Därför följde jag med utan att protestera när ni skickade efter mig. Säg mig nu vad det är ni vill!”


text:
<pb/>Cornelius svarade: ”För tre dagar sedan när jag som vanligt bad här hemma vid tretiden på eftermiddagen, stod plötsligt en man klädd i skinande kläder framför mig.


text:
Skicka nu iväg några män till Joppe och låt dem hämta hit en man som heter Simon Petrus. Han bor i ett hus nere vid havet hos en man som heter Simon och som arbetar med skinnberedning.’


text:
Därför skickade jag genast bud efter dig och jag är mycket tacksam för att du ville komma. Nu är vi alla samlade här inför Gud för att höra vad Herren har gett dig i uppdrag att säga.”


text:
Han är villig att ta emot varje människa som fruktar honom och handlar rättfärdigt, vilket folk hon än tillhör.


text:
Ni har kännedom om de glada nyheterna som har meddelats Israels folk  —  att man kan få frid genom Jesus Kristus som är allas Herre.


text:
Ni känner till vad som hände i hela Judeen med början i Galileen efter det dop som Johannes förkunnade:


text:
hur Gud smorde Jesus från Nasaret med den heliga Anden och kraft och hur Jesus gick omkring och gjorde gott och botade alla som var i djävulens våld eftersom Gud var med honom.


text:
Vi vittnar om allt han gjorde både ute på den judeiska landsbygden och i Jerusalem. Honom hängde de upp på ett kors och avrättade,


text:
men inte för hela folket, utan för vittnen som Gud redan tidigare hade utsett, oss som åt och drack med honom efter att han hade uppstått från de döda.


text:
Och han gav oss en befallning att förkunna för folket och vittna om att han är den som Gud har utsett till domare över både levande och döda.


text:
Alla profeterna vittnar om honom att var och en som tror på honom ska få sina synder förlåtna genom hans namn.”


text:
<pb/>Men medan Petrus fortfarande talade, kom den heliga Anden över alla som lyssnade till hans budskap.


text:
De troende omskurna som hade kommit dit tillsammans med Petrus blev förvånade över att den heliga Andens gåva också kom över dessa från andra folk.


text:
<pb/>”Finns det någon som kan hindra att de döps i vatten nu när de har fått den heliga Anden precis som vi?”


text:
<pb/>Snart fick apostlarna och de andra troende i Judeen höra att också andra folk hade tagit emot Guds ord.


text:
”När jag var i Joppe och bad, fick jag se en syn. Jag såg något som liknade en stor duk sänkas ner från himlen. Duken var upphängd i sina fyra hörn och kom ända ner till mig.


text:
När jag undersökte den närmare, fick jag se att där var markens fyrfotadjur, såväl vilda som tama, kräldjur och himlens fåglar.


text:
<pb/>Men rösten från himlen hördes en andra gång: ’Om Gud har gjort något rent, ska du inte behandla det som orent.’


text:
och Anden sa till mig att följa med dem utan att tveka. De här sex männen följde också med mig och vi kom hem till den där mannen.


text:
<pb/>Mannen talade om för oss att en ängel hade visat sig för honom i hans hus och sagt till honom: ’Skicka bud till Joppe och låt hämta Simon som kallas Petrus,


text:
Då mindes jag att Herren hade sagt: ’Johannes döpte er i vatten, men ni ska bli döpta i den heliga Anden.’


text:
Så om nu Gud gav dessa samma gåva som han gav till oss, hur skulle jag då kunna sätta mig upp mot Gud?”


text:
<pb/>När de andra hörde detta blev de lugna och hyllade Gud och sa: ”Tänk att Gud också har gett andra folk möjligheten att vända om och få liv!”


text:
<pb/>De som hade skingrats under den förföljelse som startade med Stefanos hade nu kommit ända till Fenikien, Cypern och Antiochia. De predikade ordet bara för judarna.


text:
Men några av dem som var från Cypern och Kyrene reste till Antiochia och där talade de också till icke-judar och berättade evangeliet om Herren Jesus.


text:
Och Herren var med dem och gav dem kraft, så att ett stort antal människor kom till tro och vände om till Herren.


text:
När han kom fram och fick se vad Gud i sin nåd hade gjort, blev han glad och uppmanade dem alla att av hela hjärtat hålla sig till Herren.


text:
och när han hittat honom, tog han honom med sig till Antiochia. Där stannade de sedan tillsammans i församlingen under ett helt år och undervisade ett stort antal människor. Det var i Antiochia som lärjungarna första gången kallades kristna.


text:
En av dem som hette Agabos reste sig och förutsade genom Anden att en svår hungersnöd skulle drabba hela världen  —  den inträffade sedan under kejsar Claudius.


text:
Lärjungarna beslöt att skicka understöd till de troende i Judeen, var och en så mycket han hade råd med.


text:
och när han såg att judarna gillade det, arresterade han också Petrus. Detta hände under det osyrade brödets högtid<f>[56]</f>.


text:
Efter arresteringen satte han Petrus i fängelse och lät fyra vaktstyrkor med vardera fyra man bevaka honom. Herodes hade efter påsken tänkt ställa Petrus inför folket.


text:
<pb/>Natten innan Herodes tänkt ställa honom inför rätta, låg Petrus och sov fastkedjad mellan två soldater och utanför dörren fanns vakter som vaktade fängelset.


text:
Då fylldes cellen plötsligt av ljus och en ängel från Herren stod där. Ängeln stötte Petrus i sidan och väckte honom och sa: ”Res dig upp, snabbt!” Och i samma stund föll kedjorna från Petrus händer.


text:
Ängeln fortsatte: ”Ta på dig bältet och sandalerna”, och när Petrus gjort det, sa ängeln: ”Svep nu om dig manteln och följ mig!”


text:
<pb/>Petrus följde med ängeln ut, men han förstod inte att det som ängeln gjorde var något som hände i verkligheten; han trodde att det var en syn.


text:
De passerade först en vaktpost och sedan en till och var till slut framme vid järnporten som ledde ut mot staden. Där öppnade sig porten för dem alldeles av sig själv, det var bara att gå ut. Och sedan de gått nerför gatan en bit, var ängeln plötsligt borta.


text:
<pb/>När Petrus hade samlat sig, sa han till sig själv: ”Nu vet jag att det är sant att Herren sände sin ängel och räddade mig från Herodes, från allt som judarna hade väntat skulle hända mig.”


text:
Och när han fattat det helt och fullt, gick han hem till Maria, mor till den Johannes som kallades Markus. Där var många samlade och bad.


text:
Men när hon kände igen Petrus röst, blev hon så glad att hon inte öppnade utan sprang istället tillbaka in och berättade att Petrus stod utanför.


text:
<pb/>Under tiden fortsatte Petrus att bulta och när de öppnade och såg att det var han, blev de utom sig av häpnad.


text:
Men han gav tecken åt dem att vara tysta och berättade sedan för dem hur Herren hade fört honom ut ur fängelset. Till sist sa han: ”Låt Jakob<f>[58]</f> och de andra i församlingen få veta detta”, och så gick han vidare till en annan plats.


text:
<pb/>När morgonen kom, blev det stor uppståndelse bland soldaterna i fängelset. Ingen kunde fatta vad som hade hänt med Petrus.


text:
Och när Herodes skickade efter Petrus och inte fick tag i honom, ställde han till med förhör bland vakterna och beordrade att de skulle föras bort. <pb/>Efter detta lämnade Herodes Judeen och for till Caesarea och stannade där.


text:
<pb/>Invånarna i Tyros och Sidon<f>[59]</f> som var beroende av Herodes land för sin matförsörjning hade gjort Herodes vred. De skickade därför en gemensam delegation till Herodes för att be om fred då de lyckats få över kungens kammarherre Blastos på sin sida.


text:
<pb/>På den bestämda dagen tog sedan Herodes på sig den kungliga manteln, satte sig på tribunen och talade till dem.


text:
Men i samma ögonblick slog en ängel från Herren honom, eftersom han inte gav Gud äran och han blev uppäten av maskar och dog.


text:
<pb/>Och sedan Barnabas och Saul hade fullgjort sitt uppdrag i Jerusalem, återvände de till Antiochia och tog med sig Johannes som kallades Markus.


text:
<pb/>I församlingen i Antiochia fanns profeter och lärare: Barnabas, Symeon, som också kallades Niger<f>[60]</f>, Lucius från Kyrene, Manaen som hade vuxit upp tillsammans med tetrarken Herodes, och Saul.


text:
En gång när dessa män tillbad Herren och fastade, sa den heliga Anden: ”Avdela Barnabas och Saul för en speciell uppgift som jag har kallat dem till.”


text:
<pb/>Efter att dessa två sänts ut av den heliga Anden, reste de ner till Seleukia och seglade över till Cypern.


text:
När de kom till Salamis, förkunnade de Guds ord i de judiska synagogorna. Johannes följde med dem som medhjälpare.


text:
<pb/>Sedan reste de över hela ön och till slut kom de till Pafos. Där träffade de en judisk trollkarl som hette Barjesus, en falsk profet.


text:
Han brukade ofta besöka den romerska landshövdingen Sergius Paulus som var en mycket klok man. <pb/>Landshövdingen bjöd nu hem Barnabas och Saul till sig eftersom han ville höra Guds ord.


text:
Men Elymas, trollkarlen (det är vad hans namn betyder) motarbetade dem och försökte hindra landshövdingen från att tro.


text:
<pb/>Då blev Saul som även kallades Paulus, fylld av den heliga Anden och han spände ögonen i trollkarlen


text:
och sa: ”Du djävulens son, full av bedrägeri och falskhet, en fiende till allt rättfärdigt, ska du aldrig sluta med att förvränga Herrens raka vägar?


text:
Nu tar Herren tag i dig. Du ska bli blind under en tid så att du inte ser solen.” <pb/>I samma stund sänkte sig dimma och mörker över trollkarlen och han började irra omkring och leta efter någon som kunde leda honom.


text:
När landshövdingen såg vad som hände, började han tro för han var helt förundrad över undervisningen om Herren.


text:
<pb/>Paulus och hans följeslagare lämnade nu Pafos och seglade till Perge i Pamfylien. Där lämnade Johannes dem och återvände till Jerusalem.


text:
Men Barnabas och Paulus fortsatte från Perge till Antiochia i Pisidien<f>[61]</f>. <pb/>När det sedan blev sabbat, gick de till synagogan och satte sig.


text:
Efter läsningen ur lagen och profeterna vände sig synagogföreståndarna till Paulus och Barnabas och sa: ”Bröder, om ni har något att säga som kan vara till uppmuntran för folket, så gör det!”


text:
<pb/>Då reste sig Paulus, gav tecken till dem att vara tysta och sa: ”Israeliter och alla andra här som fruktar Gud, lyssna på mig!


text:
<pb/>Vårt folk Israels Gud utvalde våra förfäder. Och han lät folket bli mycket stort när de bodde som främlingar i Egypten. Sedan ledde han dem ut därifrån på ett mäktigt sätt.


text:
<pb/>Sedan bad folket om en kung och Gud gav dem Saul, Kishs son en man ur Benjamins stam. Han regerade i fyrtio år.


text:
Men Gud avsatte honom och lät David bli kung över dem istället. Om honom vittnade Gud: ’Jag har funnit David, Jishajs son en man efter mitt hjärta. Han kommer att göra min vilja.’<f>[62]</f>


text:
När Johannes uppgift närmade sig sitt slut, sa han: ’Jag är inte den som ni tror att jag är. Han kommer efter mig och jag är inte ens värdig att knyta upp hans sandalremmar.’<f>[63]</f>


text:
<pb/>Lyssa nu, mina syskon, ni ättlingar till Abraham och alla andra här som fruktar Gud! Budskapet om denna räddning har sänts till er.


text:
Folket i Jerusalem och deras ledare insåg nämligen inte vem Jesus var. De dömde honom och fullbordade så vad som förutsagts genom profeterna som läses varje sabbat.


text:
Och när de hade slutfört allt det som står skrivet om honom, tog de ner honom från korset och lade honom i en grav.


text:
och Jesus visade sig sedan under de följande dagarna för dem som hade följt med honom från Galileen till Jerusalem. Det är dessa som nu vittnar om det för Israels folk.


text:
som Gud har fullföljt för oss genom att uppväcka Jesus från de döda, så som det står i den andra psalmen: <pb/><t>’Du är min Son. Idag har jag blivit din Far.’<f>[64]</f></t>


text:
<pb/>För Gud hade låtit honom uppstå från de döda, så att han aldrig mer skulle behöva komma tillbaka till förgängelsen. Det förklarade han med orden: <pb/><t>’Jag ska ge er den trofasta nåd som jag gav David.’<f>[65]</f></t>


text:
<pb/>Och på ett annat ställe säger han: <pb/><t>’Du ska inte låta din Helige förmultna.’<f>[66]</f></t>


text:
<pb/>David hade tjänat Guds vilja på sin tid, dog och blev begravd vid sina fäder och hans kropp förmultnade.


text:
<pb/>Mina syskon, jag vill att ni ska veta att det är genom honom som syndernas förlåtelse förkunnas för er.


text:
Var och en som tror blir genom honom rättfärdig och fri från allt det som ni inte kunde bli fria från genom Moses lag.


text:
<pb/><t>’Se, ni föraktare.</t> <t>Låt er förvånas och förgås.</t> <t>Jag ska utföra en gärning under er tid,</t> <t>något som ni inte kommer att tro</t> <t>när man berättar det för er.<f>[67]</f>’ ”</t>


text:
<pb/>När Paulus och Barnabas lämnade synagogan, bad folket dem att komma tillbaka nästa sabbat så att de kunde höra mer.


text:
När man bröt upp efter samlingen, passade många judar och gudfruktiga proselyter också på att göra sällskap med Paulus och Barnabas som talade till dem och uppmanade dem att hålla sig till Guds nåd.


text:
<pb/>Men Paulus och Barnabas svarade dem utan att tveka: ”Ni skulle vara de första som fick höra Guds ord förkunnas, men eftersom ni avvisar det och gör er själva ovärdiga det eviga livet, så vänder vi oss nu till andra folk.


text:
Det är också vad Herren har befallt oss: <pb/><t>’Jag har gjort dig till ett ljus för alla folk,</t> <t>för att du ska vara till räddning för hela jorden.<f>[68]</f>’ ”</t>


text:
<pb/>När de som var från andra folk hörde detta, blev de mycket glada och prisade Herrens ord och alla som var utsedda till evigt liv började tro.


text:
<pb/>Men judarna hetsade upp de högt uppsatta gudfruktiga kvinnorna och de ledande männen i staden och satte igång en förföljelse mot Paulus och Barnabas och drev bort dem från området.


text:
<pb/>I Ikonion hände samma sak. Paulus och Barnabas gick till judarnas synagoga och talade till människorna med sådan kraft att många, både judar och greker, kom till tro.


text:
Trots det stannade de där en längre tid och talade öppet och frimodigt om Herren eftersom de litade på honom. Herren bekräftade sitt budskap om nåd genom tecken och under.


text:
<pb/>Hedningar och judar gjorde tillsammans med sina ledare upp en plan att misshandla och stena dem.


text:
De fick reda på det och flydde därför till städerna Lystra och Derbe i Lykaonien och till trakterna omkring


text:
Mannen satt och lyssnade när Paulus talade och då Paulus tittade på honom, såg han att mannen hade tro så att han kunde bli frisk.


text:
Därför ropade Paulus till honom: ”Res dig upp och stå på benen!” Och genast hoppade mannen upp och började gå.


text:
<pb/>Men när folket såg vad Paulus hade gjort, ropade de högt på lykaoniska: ”Gudarna har blivit människor och kommit ner till oss!”


text:
De kallade Barnabas för Zeus och Paulus för Hermes eftersom det var han som var den främste talaren.


text:
Prästen i zeustemplet som låg i utkanten av staden kom sedan med tjurar och blomsterkransar som han och folket skulle offra till dem framför stadsporten.


text:
<pb/>Men när det gick upp för apostlarna Barnabas och Paulus vad som höll på att hända, rev de sönder sina mantlar och rusade rakt in i folkhopen och ropade:


text:
”Män, vad tar ni er till? Vi är vanliga människor precis som ni! Vi har kommit till er med evangeliet om att ni ska vända er från dessa hjälplösa gudar till den levande Guden som har gjort himlen och jorden och haven och allt som finns i dem.<f>[70]</f>


text:
men han har ständigt gett dem bevis på att han finns genom allt det goda han gör. Det är han som ger er regn från himlen och goda skördar, han som ger er mat och fyller era hjärtan med glädje.”


text:
<pb/>Men sedan kom några judar från Antiochia och Ikonion och lyckades vända folket mot Paulus och Barnabas. De stenade Paulus och när de trodde att han var död, släpade de ut honom ur staden.


text:
Men när lärjungarna samlades runt honom, reste han sig upp och gick tillbaka in i staden. Nästa dag gick han sedan vidare till Derbe tillsammans med Barnabas.


text:
<pb/>Även i Derbe förkunnade Paulus och Barnabas evangelium och fick många nya lärjungar. Sedan återvände de till Lystra, Ikonion och Antiochia


text:
och stöttade lärjungarna och uppmuntrade dem att hålla fast vid sin tro. De sa: ”Det är genom många svårigheter som vi ska gå in i Guds rike.”


text:
Paulus och Barnabas utsåg också ledare för varje församling och de fastade och bad och anförtrodde dem åt Herren som de nyss börjat tro på.


text:
och där tog de en båt över till Antiochia. Det var där man hade överlämnat dem åt Guds nåd inför det uppdrag som de nu hade avslutat.


text:
När de hade anlänt, kallade de ihop hela församlingen och berättade allt som Gud hade gjort genom dem och hur han hade gett även hedningar möjligheten att börja tro.


text:
<pb/>Några kom då från Judeen och började lära bröderna att de inte kunde bli räddade om de inte lät omskära sig<f>[71]</f> som seden var enligt Mose.


text:
Men Paulus och Barnabas gick emot dem vilket ledde till ständiga diskussioner och bråk. Till slut bestämde därför de troende att man skulle låta Paulus och Barnabas och några till resa upp till Jerusalem för att reda ut saken med apostlarna och församlingsledarna där.


text:
Församlingen utrustade dem för resan och de gav sig iväg genom Fenikien och Samarien där de berättade om hedningar som hade vänt om, vilket gjorde de troende mycket glada.


text:
<pb/>När de kom fram till Jerusalem, blev de mottagna av församlingen och apostlarna och ledarna. Paulus och Barnabas berättade sedan om vad Gud hade gjort genom dem.


text:
Men då reste sig några från fariseernas parti som blivit troende och förklarade att hedningarna måste omskäras och krävas följa Moses lag.


text:
Efter en lång diskussion reste sig Petrus och sa: ”Bröder, ni vet att Gud för länge sedan utsåg mig bland er till att förkunna evangelium för hedningar, så att de också skulle kunna tro.


text:
Och Gud som känner allas hjärtan har visat att han har tagit emot dem genom att ge dem den heliga Anden precis som till oss.


text:
Varför vill ni då utmana Gud och lägga ett ok på lärjungarnas axlar som varken vi eller våra förfäder har kunnat bära?


text:
<pb/>Efter det blev det tyst på diskussionen och alla lyssnade till Barnabas och Paulus när de berättade om de tecken och under som Gud hade gjort genom dem bland andra folk.


text:
Simon<f>[73]</f> har berättat hur Gud för första gången såg till att han fick ett eget folk bland hedningarna.


text:
<pb/><t>’Sedan ska jag vända tillbaka</t> <t>och bygga upp Davids fallna hydda.<f>[74]</f></t> <t>Jag ska resa upp det som ligger i ruiner,</t>


text:
<t>så att alla andra människor kan söka Herren,</t> <t>alla de folk över vilka mitt namn har utropats.<f>[75]</f></t> <t>Så säger Herren, som gjorde allt detta</t>


text:
Det räcker med att vi skriver till dem att de ska låta bli att äta sådant som orenats genom avgudadyrkan, att de ska avhålla sig från sexuell omoral och från att äta kött från kvävda djur samt blod.<f>[77]</f>


text:
För Mose har man förkunnat överallt i alla städer under alla tider och han läses i synagogorna varje sabbat.”


text:
<pb/>Sedan beslöt apostlarna och ledarna tillsammans med hela församlingen att man skulle sända några representanter till Antiochia tillsammans med Paulus och Barnabas. Det blev två av församlingsledarna: Judas (som kallades Barsabbas) och Silas.


text:
<pb/>Så här löd det brev de fick med sig: <pb/>Från apostlarna och församlingsledarna, till bröderna av hednisk härkomst i Antiochia, Syrien och Kilikien. <pb/>Varma hälsningar!


text:
<pb/>Vi har fått veta att några från oss har skapat oro och förvirring bland er med vad de har sagt men dessa män var inte utsända av oss.


text:
Vi beslöt därför enhälligt att utse representanter och skicka dem till er tillsammans med våra älskade bröder Barnabas och Paulus,


text:
att ni avhåller er från kött som offrats till avgudar, blod, kött från kvävda djur och sexuell omoral. Om ni noga följer detta, handlar ni rätt. <pb/>Vi önskar er allt gott!


text:
<pb/>De sändes iväg och reste till Antiochia där man kallade samman de troende till ett möte och överlämnade brevet.


text:
Judas och Silas som själva var profeter talade sedan länge till församlingen och uppmuntrade och styrkte dem.


text:
När de hade varit där en tid, reste Judas och Silas tillbaka till dem som hade sänt dem och församlingen i Antiochia önskade dem frid.<f>[78]</f>


text:
Men Paulus och Barnabas stannade kvar i Antiochia där de tillsammans med många andra undervisade och spred budskapet om Herren.


text:
<pb/>Efter ett tag sa Paulus till Barnabas: ”Borde vi inte åka tillbaka till alla de städer där vi har spridit budskapet om Herren för att se hur det går med de troende?”


text:
Men Paulus var emot detta eftersom denne hade övergett dem i Pamfylien och inte varit med dem i deras arbete.


text:
De blev så oeniga om detta att de skildes åt. Barnabas tog sedan med sig Markus och seglade till Cypern.


text:
Paulus däremot valde Silas som medhjälpare och sedan de troende hade överlämnat dem åt Herrens nåd, gav han sig iväg.


text:
<pb/>Paulus kom nu till Derbe och Lystra. Där fanns en lärjunge som hette Timotheos, som var son till en kristen judinna men vars far var grek.


text:
och Paulus ville därför att Timotheos skulle följa med dem på deras resa. Men av hänsyn till judarna i området omskar han Timotheos, eftersom alla visste att hans far var grek.


text:
<pb/>De reste sedan från stad till stad och berättade om vad apostlarna och församlingsledarna i Jerusalem hade beslutat och som man skulle följa.


text:
<pb/>Paulus och hans följeslagare reste nu genom Frygien och Galatien, eftersom den heliga Anden hade hindrat dem från att förkunna budskapet i Asien.


text:
När de efter ett tag kom fram till Mysiens gräns tänkte de gå mot Bithynien, men Jesus Ande tillät dem inte att resa dit.<f>[79]</f>


text:
<pb/>Där fick Paulus på natten se en syn. Han såg en man från Makedonien<f>[80]</f> stå där och be honom: ”Kom över till Makedonien och hjälp oss!”


text:
Vi ville därför genast efter att Paulus haft denna syn resa över till Makedonien, eftersom vi förstod att Gud kallade oss att förkunna evangeliet där.<f>[81]</f>


text:
<pb/>Vi gick ombord på en båt i Troas och seglade rakt över till Samothrake och nästa dag vidare till Neapolis.


text:
Därifrån fortsatte vi till Filippi, en romersk koloni och en av de ledande städerna i denna del av Makedonien. Där stannade vi sedan i flera dagar.


text:
<pb/>På sabbaten gick vi ut ur staden och ner till en flodstrand, där vi antog att det skulle finnas ett böneställe. Vi satte oss ner och talade till de kvinnor som hade samlats där.


text:
En av dem hette Lydia. Hon kom från staden Thyatira och handlade med purpurtyger<f>[82]</f>. Hon var gudfruktig, och när hon nu lyssnade till oss öppnade Herren hennes hjärta, så att hon tog emot allt som Paulus sa.


text:
Hon lät sedan döpa sig tillsammans med alla i sitt hus, och efteråt bad hon: ”Nu när ni ser att jag tror på Herren, så måste ni komma och bo hos mig.” Och hon gav sig inte.


text:
<pb/>När vi en dag var på väg till bönestället, mötte vi en slavflicka som var besatt av en spådomsande. Hon kunde spå och drog in mycket pengar åt sina ägare.


text:
Flickan följde efter Paulus och oss andra och ropade: ”De här männen är den högsta Gudens tjänare och förkunnar för er vägen till räddning!”


text:
<pb/>Detta upprepades dagligen tills Paulus en dag blev så upprörd att han vände sig om och sa till anden: ”I Jesus Kristus namn befaller jag dig att fara ut ur henne!” Och genast lämnade anden henne.


text:
<pb/>Men när hennes ägare såg att de inte längre kunde tjäna pengar på henne, grep de Paulus och Silas och släpade dem inför stadens myndigheter på torget.


text:
Man förde fram dem inför de romerska domarna och sa: ”De här judarna vänder upp och ner på hela staden.


text:
De förespråkar seder som inte är tillåtna för oss som romerska medborgare att anta eller praktisera.”


text:
<pb/>Hela folkmassan började då angripa Paulus och Silas och domarna befallde att man skulle ta av dem kläderna och piska dem med spön.


text:
De blev svårt slagna och efteråt kastades de i fängelse. Fångvaktaren fick order om att vakta dem mycket noga


text:
<pb/>Runt midnatt satt sedan Paulus och Silas och bad och sjöng lovsånger till Gud medan de andra fångarna lyssnade.


text:
Då kom det plötsligt ett jordskalv som var så kraftigt att fängelset skakades ända ner i grunden. I samma stund flög alla dörrar upp och kedjorna föll av fångarna.


text:
Då vaknade fångvaktaren och när han fick se att fängelsets alla dörrar stod vidöppna, trodde han att fångarna hade flytt och drog sitt svärd för att begå självmord.


text:
<pb/>Då bad den skräckslagne fångvaktaren om ljus och sprang in och kastade sig på knä framför Paulus och Silas.


text:
Fångvaktaren tog genast hand om dem och tvättade deras sår mitt i natten. Han och hela familjen lät sedan döpa sig.


text:
Han tog dem med sig upp till sin bostad och bjöd dem på mat. Både han och familjen var överlyckliga för att de hade kommit till tro på Gud.


text:
Fångvaktaren talade då om detta för Paulus och sa: ”Domarna har beslutat att frige er, så nu behöver ni inte sitta här längre. Gå i frid!”


text:
<pb/>Men Paulus svarade: ”Åh nej! De har utan rättegång piskat oss offentligt och satt oss i fängelse trots att vi är romerska medborgare. Och nu vill de att vi ska lämna fängelset i hemlighet. Aldrig! Be dem komma hit och själva föra ut oss!”


text:
<pb/>Vakterna berättade då detta för domarna och när de hörde att Paulus och Silas var romerska medborgare, blev de rädda.


text:
De kom genast och talade vänligt till dem. Sedan förde de ut dem och vädjade till dem att lämna staden.


text:
Men när de kom ut ur fängelset, gick de till Lydias hus där de träffade alla de troende och uppmuntrade dem och sedan gick de vidare.


text:
<pb/>Paulus och Silas tog nu vägen genom Amfipolis och Apollonia och kom till Thessalonike där judarna hade en synagoga.


text:
Han förklarade att Messias måste lida och uppstå från de döda och han bevisade att Jesus som han förkunnade för dem är Messias.


text:
Några av dem blev övertygade och höll sig sedan till Paulus och Silas, däribland en stor grupp gudfruktiga greker liksom ett antal högt uppsatta kvinnor.


text:
<pb/>Men judarna blev avundsjuka och samlade några onda män från gatan och ställde till med upplopp och oroligheter i staden. De tågade sedan mot Jasons hus för att hämta Paulus och Silas, så att de kunde ställa dem till svars inför folkmassan.<f>[84]</f>


text:
Men när de inte hittade dem, släpade de ut Jason och några andra troende till stadens styresmän och skrek: ”Dessa har vänt upp och ner på hela världen och nu är de här också


text:
och Jason har släppt in dem i sitt hus. De är skyldiga till förräderi mot kejsaren, för de påstår att det är en annan som är kung, en som heter Jesus.”


text:
<pb/>Samma natt skickade de troende iväg Paulus och Silas till Beroia. Och så snart de kommit dit, gick de till den judiska synagogan.


text:
Men människorna i Beroia var mer öppna än de i Thessalonike. De lyssnade gärna till budskapet och forskade varje dag i Skriften för att kontrollera om det som sades var sant.


text:
<pb/>Men när judarna i Thessalonike fick reda på att Paulus förkunnade Guds ord också i Beroia, kom de dit och ställde till med oro och bråk bland folket.


text:
De troende handlade därför snabbt och skickade Paulus ner till kusten, men både Silas och Timotheos stannade kvar.


text:
<pb/>De som förde Paulus därifrån följde honom ända till Athen. Efter det återvände de och meddelade Silas och Timotheos att Paulus ville att de skulle skynda sig efter honom.


text:
<pb/>Medan Paulus väntade på dem, gick han omkring i Athen och han blev upprörd över alla de avgudabilder han såg överallt i staden.


text:
Han talade till judarna och de gudfruktiga i synagogan och varje dag på torget till alla som råkade vara där.


text:
En del av filosoferna, både epikuréer och stoiker<f>[85]</f> diskuterade med honom. Några sa: ”Vad är det här för underliga idéer han har snappat upp? Vad menar han?” Andra sa: ”Han försöker pracka på oss främmande gudar.” Paulus predikade ju budskapet om Jesus och uppståndelsen.


text:
<pb/>Sedan tog de honom med sig till areopagen<f>[86]</f> och sa: ”Kom och berätta mer för oss om den här nya läran du talar om,


text:
Både athenarna och de utlänningar som bodde där använde nämligen all sin tid till att diskutera de senaste idéerna.


text:
<pb/>Paulus ställde sig alltså inför<f>[87]</f> areopagen och sa: ”Athenare, jag har lagt märke till att ni är mycket religiösa,


text:
för när jag har promenerat omkring här har jag sett era gudabilder och även funnit ett altare med inskriften: ’ÅT EN OKÄND GUD’. Och det är denne jag vill berätta för er om, honom som ni har tillbett utan att veta vem det är.


text:
<pb/>Den Gud som har skapat världen och allt som finns i den, han är Herre över både himlen och jorden och han bor inte i något tempel som är byggt av människor.


text:
Människor kan inte heller betjäna honom med sina händer som om han behövde någonting. Det är nämligen han själv som ger alla liv och anda och allting.


text:
Han skapade alla folk från en enda människa och spred ut dem över hela jordens yta. Han bestämde deras tider och stakade ut deras gränser inom vilka de skulle bo.


text:
<pb/>Det gjorde han för att människorna skulle söka Gud och kanske hitta vägen till honom. Men han är inte långt borta från någon av oss,


text:
för det är i honom vi lever och rör oss och existerar, precis som några av era egna poeter säger: ’Vi har vårt ursprung hos honom.’


text:
Om vi nu har vårt ursprung hos honom, då kan vi inte föreställa oss det gudomliga som något som människor utifrån sina tankar och sin konstnärlighet har tillverkat av silver eller guld eller sten.


text:
Under lång tid har Gud haft överseende med denna okunnighet, men nu kräver han att alla människor överallt ska vända om.


text:
Gud har nämligen fastställt en dag då han ska döma världen med rättfärdighet, genom en man som han i förväg har bestämt för den här uppgiften. Det har han bevisat inför alla människor genom att låta honom uppstå från de döda.”


text:
<pb/>När de hörde om uppståndelsen från de döda, började några hånskratta men andra sa: ”Vi vill höra mer om det där en annan gång.”


text:
Några förenade sig i alla fall med honom och började tro. Bland dem var Dionysios, en medlem av areopagen och en kvinna som hette Damaris och några till.


text:
Där blev han bekant med en jude som hette Aquila. Han var född i Pontos men hade nyligen kommit från Italien tillsammans med sin hustru Priscilla, eftersom kejsar Claudius hade utvisat alla judar från Rom. Paulus sökte upp dem


text:
Och sedan Silas och Timotheos anlänt från Makedonien, koncentrerade sig Paulus helt på förkunnelsen och vittnade för judarna att Jesus är Messias.


text:
Men när judarna sa emot honom och hånade honom, skakade Paulus sina kläder och sa: ”Ni får själva ta ansvar för ert liv.<f>[89]</f> Jag är utan skuld. Från och med nu tänker jag vända mig till andra folk.”


text:
<pb/>Sedan gick Paulus därifrån till Titius Justus som var gudfruktig och vars hus låg vägg i vägg med synagogan.


text:
Föreståndaren för synagogan, Crispus och hela hans familj började tro på Herren. Många andra i Korinth som hörde Paulus började också tro och lät döpa sig.


text:
<pb/>En natt talade Herren till Paulus i en syn: ”Var inte rädd! Fortsätt att tala! Låt dig inte tystas,


text:
för jag är med dig. Ingen kommer att angripa eller skada dig, för det är många som tillhör mig i den här staden.”


text:
<pb/>Men när Gallio hade blivit landshövding över Achaia,<f>[90]</f> gick judarna till angrepp mot Paulus och förde honom inför domstolen.


text:
De anklagade honom: ”Den här mannen förleder människor att dyrka Gud på ett sätt som är emot lagen.”


text:
Men innan Paulus hann försvara sig, sa Gallio till judarna: ”Ni judar, om fallet gällde något brott eller annat ont som mannen gjort skulle jag lyssna på er.


text:
Men ska ni bara gräla om ord och namn och er egen lag, då kan ni ta hand om det själva. Jag vill inte vara domare i sådana frågor.”


text:
<pb/>Då kastade sig folkhopen över Sosthenes, en föreståndare för synagogan och misshandlade honom mitt framför domstolen. Men Gallio struntade i dem.


text:
<pb/>Paulus stannade kvar en längre tid i Korinth, men sedan tog han farväl av de troende och seglade till Syrien. Med på resan hade han också Priscilla och Aquila. Paulus hade dessförinnan låtit klippa av sitt hår i Kenchreai eftersom han hade gett ett löfte.<f>[91]</f>


text:
När de kom till Efesos, skildes Paulus från Priscilla och Aquila och han gick sedan till synagogan för att diskutera med judarna.


text:
och sa i sitt farväl till dem: ”Om Gud vill, så kommer jag tillbaka till er en annan gång.”<f>[92]</f> Sedan gick han ombord igen och lämnade Efesos.


text:
<pb/>När båten kom till Caesarea, gick Paulus iland och fortsatte till Jerusalem för att hälsa på församlingen. Därifrån reste han vidare till Antiochia.


text:
Men när han hade varit där en tid, reste han till Galatien och Frygien och styrkte lärjungarna överallt.


text:
<pb/>Under tiden hade en jude som hette Apollos kommit till Efesos. Han var från Alexandria och en beläst man som väl kände till Skriften.


text:
Apollos hade fått höra om Herrens väg och han talade med stor entusiasm och undervisade noggrant om Jesus. Men han kände bara till Johannes dop.


text:
Så när Priscilla och Aquila fick höra honom i synagogan där han med stort mod talade till folket, tog de med honom hem och förklarade närmare vad Guds väg innebär.


text:
<pb/>När han sedan ville ta sig över till Achaia, uppmuntrade de troende honom och skrev till lärjungarna att välkomna honom. Och när han kom dit, blev han till stor hjälp för dem som genom Guds nåd kommit till tro.


text:
Utifrån Skriften kunde han offentligt med stor kraft gå emot judarna och bevisa att Jesus verkligen är Messias.


text:
<pb/>Medan Apollos var i Korinth, kom Paulus fram till Efesos efter sin resa genom inlandet. Där träffade han några lärjungar


text:
och frågade dem: ”Tog ni emot den heliga Anden när ni kom till tro?” <pb/>”Nej”, svarade de, ”vi har aldrig hört talas om att det den heliga Anden finns.”


text:
<pb/>Då förklarade Paulus för dem att Johannes dop var ett omvändelsens dop och att Johannes också uppmanade folket att tro på Jesus, den som kom efter honom.


text:
och då Paulus lade sina händer på dem, kom den heliga Anden över dem och de talade olika språk och profeterade.


text:
<pb/>Under tre månaders tid undervisade sedan Paulus regelbundet i synagogan. Han talade öppet och med stort mod och försökte övertyga dem om Guds rike.


text:
Men några avvisade hans budskap. De ville inte tro utan hånade Vägen inför alla som var där. Därför lämnade Paulus dem och höll sina lärjungar borta därifrån. De samlades istället i Tyrannos föreläsningssal där Paulus undervisade varje dag.


text:
Detta pågick i två års tid så att alla i provinsen Asien, både judar och greker, fick höra budskapet om Herren.


text:
Man tog till och med dukar och klädesplagg som hade varit i beröring med hans kropp och lade dem på de sjuka. Då försvann sjukdomarna och de onda andarna lämnade dem.


text:
<pb/>En grupp kringvandrande judiska andeutdrivare fick då för sig att de skulle uttala Herren Jesus namn över dem som var besatta av onda andar. De sa: ”Jag besvär er vid den Jesus som Paulus talar om!”


text:
Och sedan kastade sig mannen som var besatt av den onde anden över dem alla och slog dem, så att de var tvungna att fly ut ur huset nakna och blodiga.


text:
Detta blev känt bland både judar och greker i hela Efesos och alla i staden blev helt förskräckta och hyllade Herren Jesus.


text:
och många av dem som sysslat med trolldom, plockade fram sina böcker och brände dem offentligt. Någon räknade ut att böckerna var värda ungefär 50 000 dagslöner.


text:
<pb/>Efter allt detta bestämde<f>[93]</f> sig Paulus för att genom Makedonien och Achaia resa till Jerusalem. ”Och därefter måste jag också besöka Rom”, sa han.


text:
Han skickade Timotheos och Erastos, två av sina medhjälpare till Makedonien, medan han själv stannade kvar i provinsen Asien en tid.


text:
En silversmed som hette Demetrios tjänade mycket pengar åt hantverkarna på att tillverka silvertempel åt Artemis<f>[94]</f>.


text:
Demetrios kallade ihop dem till ett möte tillsammans med andra som hade liknande arbeten. Sedan talade han till dem: <pb/>”Ni vet att det är tack vare den här tillverkningen som vi blivit så rika.


text:
Men nu har ni alla sett och hört hur den här Paulus har fått en massa människor att tro att gudar som är tillverkade av människohänder inte är några gudar. Och det är inte bara här i Efesos människor ändrat sin inställning utan så gott som i hela provinsen Asien.


text:
Naturligtvis kommer detta att påverka våra affärer negativt, men det som oroar oss mest är att den stora gudinnan Artemis tempel kan komma att förlora sitt anseende och kanske Artemis själv kommer att mista sitt gudomliga majestät, hon som dyrkas inte bara i provinsen Asien utan i hela världen.”


text:
<pb/>Det dröjde inte länge förrän hela staden var i uppror. Man grep Gaius och Aristarchos, två makedonier som var reskamrater till Paulus och rusade till stadens friluftsteater.


text:
Några medlemmar av provinsrådet som var vänner till Paulus, skickade också bud till honom att inte riskera livet genom att gå in i teatern.


text:
<pb/>Inne på teatern ropade alla och skrek om varandra. Allt var en enda stor röra och de flesta visste inte ens varför de hade kommit dit.


text:
<pb/>När judarna sedan skickade fram Alexandros för att förklara situationen, gav han tecken till folket att vara tysta och försökte hålla ett försvarstal.


text:
Men när folket förstod att Alexandros var jude, började alla ropa igen och under två timmar skrek de i kör: ”Stor är efesiernas Artemis!”


text:
<pb/>Till slut lyckades i alla fall stadens sekreterare lugna dem så pass att han kunde tala till dem. ”Invånare i Efesos”, sa han, ”alla vet ju att den stora gudinnan Artemis tempel beskyddas här i staden Efesos, hon vars bild föll ner från himlen.


text:
Om Demetrios och hans hantverkare har något att anklaga någon för, så har vi domstolar som tar hand om sådant och landshövdingar som kan ta upp fallet. Låt dem gå den lagliga vägen.


text:
Nu är det till och med risk att vi blir anklagade för uppror, eftersom det inte fanns någon anledning att ställa till med några oroligheter. Då kan vi inte försvara oss.”


text:
<pb/>När allt blivit lugnt igen, kallade Paulus samman lärjungarna och uppmuntrade dem. Sedan tog han farväl av dem och började sin resa till Makedonien.


text:
stannade han där i tre månader. Han skulle just segla vidare till Syrien när några judar hade gjort upp planer på att döda honom och han bestämde sig därför att fara tillbaka upp genom Makedonien.


text:
Med honom reste Sopatros, Pyrrhos son från Beroia, Aristarchos och Secundus från Thessalonike, Gaius från Derbe, Timotheos samt Tychikos och Trofimos från provinsen Asien.


text:
Efter det osyrade brödets högtid<f>[96]</f> seglade sedan vi andra från Filippi och fem dagar senare mötte vi dem i Troas där vi stannade en vecka.


text:
<pb/>Dagen efter sabbaten när vi hade samlats för att bryta bröd tillsammans, talade Paulus till de troende och eftersom han skulle resa från Troas nästa dag, höll han på ända till midnatt.


text:
och en ung man som hette Eutychos hade satt sig i fönstret. Men när Paulus talade så länge, somnade han djupt och föll i sömnen ner från tredje våningen och var död när man lyfte upp honom.


text:
Paulus kom då ner och lade sig över honom och tog honom i sina armar och sa: ”Oroa er inte, han lever!”


text:
Så gick han tillbaka upp och bröt brödet och åt. Sedan fortsatte Paulus att tala ända fram till gryningen innan han till slut lämnade dem.


text:
<pb/>Vi gick ombord och avseglade till Assos där vi skulle ta med Paulus som hade bestämt det så, eftersom han ville ta landvägen dit.


text:
Därifrån seglade vi vidare och passerade nästa dag Chios. Dagen därpå lade vi till vid Samos och en dag senare var vi framme i Miletos.


text:
<pb/>Paulus hade bestämt sig för att resa förbi Efesos för att inte bli uppehållen i provinsen Asien, eftersom han ville hinna till Jerusalem till pingsthögtiden.


text:
Men från Miletos skickade han ändå ett meddelande till församlingsledarna i Efesos att komma till honom.


text:
<pb/>När de hade anlänt, sa han till dem: ”Ni vet hur jag har hela tiden varit hos er ända från den dag då jag först kom till provinsen Asien.


text:
Jag har tjänat Herren i all ödmjukhet, under tårar och prövningar som drabbat mig genom judarnas angrepp.


text:
Jag har aldrig tvekat att säga något som kunde vara till nytta för er, utan har undervisat er både offentligt och i hemmen.


text:
<pb/>Men nu drivs jag av Anden<f>[97]</f> att resa tillbaka till Jerusalem, trots att jag inte vet vad som väntar mig.


text:
Det enda jag vet är att den heliga Anden i stad efter stad har sagt till mig att fängelse och lidande ligger framför mig.


text:
Men för mig är livet inget värt om jag inte får slutföra mitt lopp och den uppgift som Herren Jesus har gett mig, att vittna om evangeliet om Guds nåd.


text:
<pb/>Och nu vet jag att ni aldrig kommer att få se mig igen, alla ni som jag har besökt och undervisat om Guds rike.


text:
<pb/>Vaka nu noga över er själva och den hjord som den heliga Anden har satt er till ledare för! Var som herdar för Guds församling, den hjord som han har köpt med sitt eget blod.


text:
Jag vet att när jag lämnar er kommer glupska vargar att komma in bland er och de kommer inte att skona hjorden.


text:
Var därför på er vakt! Kom ihåg att jag under tre år personligen har väglett var och en av er dag och natt under tårar.


text:
<pb/>Jag anförtror er nu åt Gud och hans nådefulla ord, det som bygger upp er och ger er ett arv bland dem som helgats.


text:
Jag ville genom mitt eget handlande visa att man ska hjälpa de fattiga genom hårt arbete. Kom ihåg att Herren Jesus sa: ’Det är lyckligare att ge än att få.’ ”


text:
Det som bedrövade dem allra mest var att han sa att de aldrig mer skulle ses igen. Sedan följde alla honom ner till fartyget.


text:
<pb/>Sedan vi skilts från dem, seglade vi direkt ner till Kos. Nästa dag nådde vi Rhodos och fortsatte därifrån till Patara.


text:
Vi siktade Cypern och passerade söder om ön med kurs mot Syrien och kom till Tyros där fartyget skulle lossa lasten.


text:
Vi sökte upp lärjungarna och stannade hos dem en vecka. Genom Anden varnade de Paulus för färden till Jerusalem<f>[98]</f>


text:
men när veckan hade gått, gav vi oss iväg för att fortsätta resan. Alla, även kvinnor och barn följde med oss ut ur staden och ner till stranden. Där bad vi tillsammans


text:
<pb/>Från Tyros kom vi till Ptolemais, slutmålet för vår sjöresa. Också där hälsade vi på de troende och stannade hos dem en dag.


text:
<pb/>Under besöket där som varade i flera dagar kom en profet från Judeen för att träffa oss. Han hette Agabos.


text:
Han tog Paulus bälte, band sina fötter och händer med det och sa: ”Den heliga Anden säger: ’På det här sättet ska ägaren till detta bälte bindas av judarna i Jerusalem och överlämnas till hedningarna.’ ”


text:
Vi som hörde detta, både vi och de som bodde där, försökte då övertala Paulus att inte fortsätta till Jerusalem.


text:
<pb/>Men han sa: ”Varför gör ni så, gråter och gör mig tung om hjärtat? Jag är beredd att inte bara hamna i fängelse i Jerusalem utan också att dö för Herren Jesus skull.”


text:
När vi förstod att han inte tänkte ändra sig, lugnade vi ner oss och sa: ”Låt det bli som Herren vill!”


text:
Några av lärjungarna i Caesarea följde med oss en bit och visade vägen till Mnasons hus där vi fick bo. Han kom från Cypern och var en av de tidiga lärjungarna.


text:
Dagen efter vi hade anlänt, tog Paulus med oss hem till Jakob<f>[99]</f> och där samlades också de andra församlingsledarna.


text:
Sedan vi hälsat på dem, berättade Paulus i detalj om sitt arbete, vad Gud hade gjort genom honom bland andra folk.


text:
<pb/>När de hörde detta, hyllade de Gud. Sedan sa de till Paulus: ”Du vet, vår broder, att tusentals judar har kommit till tro här och de är alla ivriga att följa lagen.


text:
Nu har ett rykte spridits i Jerusalem att du lär de judar som bor bland andra folk att vända sig bort från Mose och att du har sagt att de inte behöver omskära sina söner eller följa våra traditioner.


text:
Ta med dig dem och gå igenom reningsceremonin tillsammans med dem. Betala sedan för dem så att de kan raka sina huvuden. Då förstår alla att ryktena om dig är falska och att du själv håller och följer lagen.


text:
<pb/>När det gäller troende från andra folk har vi meddelat vårt beslut och skrivit att de ska avhålla sig från kött som offrats till avgudar, blod, kött från kvävda djur och sexuell omoral.<f>[101]</f>”


text:
<pb/>Paulus tog då nästa dag männen med sig och gick igenom reningsceremonin tillsammans med dem. Han gick sedan in i templet och meddelade offentligt när reningstiden skulle vara över och att offer då skulle bäras fram för var och en av dem.


text:
<pb/>Men precis innan de sju dagarna var slut, fick några judar från provinsen Asien syn på Paulus i templet och hetsade upp folket mot honom. De grep tag i honom


text:
och skrek: ”Israeliter! Hjälp oss! Här är den man som överallt lär ut sådant som är emot vårt folk och vår lag och denna plats. Nu har han till och med tagit med sig greker in i templet och orenat<f>[102]</f> denna heliga plats.”


text:
De hade nämligen sett Paulus nere i staden tillsammans med Trofimos från Efesos och antog att Paulus hade tagit med honom till templet.


text:
<pb/>Så kom hela staden i uppror och folk kom springande. De grep Paulus och släpade ut honom ur templet och portarna stängdes genast.


text:
De tänkte döda honom, men kommendanten vid den romerska garnisonen fick veta att hela Jerusalem var i uppror.


text:
Han ryckte därför snabbt ut med sina soldater och officerare och när folkhopen fick se kommendanten och soldaterna, upphörde de att misshandla Paulus.


text:
Kommendanten gick genast fram och arresterade Paulus och gav order om att han skulle bindas med dubbla kedjor. Sedan frågade han folkhopen vem Paulus var och vad han hade gjort.


text:
Men folket skrek än det ena än det andra och kommendanten kunde i förvirringen inte få någon klarhet i vad de menade. Han befallde därför att Paulus skulle tas med till fästningen.


text:
<pb/>Men just när Paulus skulle föras in i fästningen, sa han till kommendanten: ”Får jag säga några ord till dig?” <pb/>”Kan du grekiska?” undrade kommendanten.


text:
”Är du inte den där egyptern som ledde ett uppror för en tid sedan och tog med sig 4 000 beväpnade rebeller ut i öknen?”


text:
<pb/>Paulus svarade: ”Jag är en jude från Tarsos i Kilikien, medborgare i en viktig stad. Jag ber därför att du ska låta mig tala till folket.”


text:
<pb/>Kommendanten gav honom då sitt tillstånd och Paulus gjorde tecken till folket uppifrån trappan att han hade något att säga. När alla hade tystnat, började han sedan tala till dem på hebreiska:


text:
”Jag är jude, född i Tarsos i Kilikien men uppväxt här i staden. Jag hade Gamaliel som lärare och blev mycket noggrant undervisad om våra förfäders lag och jag var lika ivrig att kämpa för Guds sak precis som ni försöker göra.


text:
Jag förföljde och ville döda alla som följde denna väg. Jag lät binda både män och kvinnor och satte dem i fängelse.


text:
Det kan översteprästen och alla medlemmarna i det judiska rådet intyga. Det var också de som gav mig brev adresserade till bröderna i Damaskus för att jag skulle kunna fängsla människor där och föra dem till Jerusalem där de sedan skulle straffas.


text:
<pb/>Men när jag var på väg till Damaskus och vid middagstiden närmade mig staden, omgavs jag plötsligt av ett mycket starkt ljus från himlen.


text:
<pb/>Jag frågade då: ’Vem är du, Herre?’ och han svarade: ’Jag är Jesus från Nasaret, den som du förföljer.’


text:
Jag frågade sedan: ’Vad ska jag göra, Herre?’ och Herren svarade: ’Res dig upp och gå till Damaskus! Där kommer du att få veta vad du har utsetts till.’


text:
Men det starka ljuset hade gjort mig blind och därför fick jag ledas in i Damaskus av mina följeslagare.


text:
<pb/>Där fanns en man som hette Ananias, en hängiven, lagtrogen man som hade gott anseende bland alla judar som bodde där.


text:
Han kom till mig och ställde sig intill mig och sa: ’Saul, min bror, du ska få din syn tillbaka!’ Och i samma stund kunde jag se honom.


text:
<pb/>Sedan sa han till mig: ’Våra förfäders Gud har utsett dig till att förstå hans vilja och till att se den Rättfärdige och höra honom tala.


text:
Tveka därför inte utan åkalla honom och låt genast döpa dig så att du blir tvättad ren från dina synder!’


text:
<pb/>När jag hade kommit tillbaka till Jerusalem och en dag stod och bad i templet, fick jag se en syn<f>[103]</f>.


text:
Jag såg Herren som sa till mig: ’Skynda dig och lämna genast Jerusalem, för människorna här kommer inte att tro på det du vittnar om mig.’


text:
<pb/>’Men, Herre’, invände jag, ’de vet ju att jag i varenda synagoga har fängslat och piskat dem som trodde på dig.


text:
Och när Stefanos, ditt vittne fick offra sitt blod, stod jag bredvid och tyckte att man handlade rätt. Jag vaktade kläderna åt dem som dödade honom.’


text:
<pb/>Fram till denna punkt i Paulus tal hade folket lyssnat, men nu började de ropa: ”Se till att han försvinner från jorden! Han har ingen rätt att leva!”


text:
Kommendanten tog därför in Paulus i fästningen och befallde att man skulle piska och förhöra honom, tills man fick reda på varför folkmassan var så rasande.


text:
<pb/>Men när de band fast Paulus för att piska honom, sa han till en officer som stod där: ”Är det tillåtet att piska en romersk medborgare som inte är dömd för något?”


text:
När officeren hörde detta, gick han till kommendanten och sa: ”Vad är det du tänker göra? Den här mannen är ju romersk medborgare!”


text:
Då gick kommendanten till Paulus och frågade: ”Är det sant att du är romersk medborgare?” <pb/>”Ja”, svarade Paulus, ”det är jag.”


text:
<pb/>Kommendanten sa: ”Det kostade mig väldigt mycket pengar att bli romersk medborgare.” <pb/>”Jag blev det när jag föddes”, svarade Paulus.


text:
<pb/>De som skulle ha förhört honom drog sig då kvickt tillbaka och kommendanten själv blev alldeles förskräckt, när han insåg att han hade fängslat en romersk medborgare.


text:
<pb/>Kommendanten som ville få reda på vad det var judarna anklagade Paulus för, släppte honom nästa dag ur bojorna och befallde att översteprästerna och hela rådet skulle samlas. Han förde sedan ner Paulus och ställde honom inför dem.


text:
<pb/>När Paulus kom in, såg han på rådet och sa: ”Bröder, jag har alltid fram tills nu tjänat Gud med ett gott samvete.”


text:
<pb/>Men Paulus sa till honom: ”Gud ska slå dig, du med din välputsade fasad! Här sitter du för att döma mig efter lagen och så bryter du själv mot lagen genom att befalla dem att slå mig.”


text:
<pb/>”Bröder”, svarade Paulus, ”jag visste inte att han var överstepräst. Det står ju skrivet: ’Du ska inte tala illa om den som är ledare för ditt folk.<f>[104]</f>’ ”


text:
<pb/>Vad Paulus däremot visste var att några av medlemmarna i rådet var saddukeer medan andra var fariseer. Han ropade därför: ”Bröder, jag är farisé liksom mina förfäder. Och jag ställs inför rätta här idag på grund av hoppet om de dödas uppståndelse.”


text:
<pb/>Detta delade genast rådet i två grupper och fariseerna och saddukeerna började bråka med varandra.


text:
Saddukeerna tror nämligen inte på någon uppståndelse, inte heller på änglar eller andar medan fariseerna tror på allt detta.


text:
<pb/>De skrek i munnen på varandra och några skriftlärda från fariseernas parti ställde sig upp och protesterade häftigt: ”Vi kan inte se att den här mannen har gjort något fel. Kanske en ande eller en ängel verkligen har talat till honom.”


text:
<pb/>Men grälet blev bara värre och värre och kommendanten var rädd att de skulle slita Paulus i stycken. Han kallade därför fram en vaktstyrka och gav dem order att ta med Paulus därifrån och föra honom till fästningen.


text:
<pb/>På natten kom Herren till Paulus och sa: ”Var inte rädd! På samma sätt som du har vittnat om mig här i Jerusalem, måste du också vittna i Rom.”


text:
<pb/>Nästa morgon gjorde judarna en konspiration och svor att de varken skulle äta eller dricka förrän de hade dödat Paulus.


text:
och gick till översteprästerna och folkets ledare och sa: ”Vi har svurit en ed och lovat att varken äta eller dricka förrän vi har dödat Paulus.


text:
Lämna därför in en anhållan till kommendanten, ni och de övriga i rådet, så att han låter Paulus ställas inför er igen. Säg att ni vill undersöka fallet närmare, så kan vi döda honom när han är på väg hit.”


text:
<pb/>Men Paulus systerson fick reda på deras planer och gick till fästningen och berättade allt för Paulus


text:
som genast kallade till sig en officer och sa: ”Ta med den här unga mannen till kommendanten. Han har något viktigt att säga honom.”


text:
<pb/>Officeren gick då med honom till kommendanten och sa: ”Fången Paulus kallade på mig och bad mig ta med den här unga mannen till dig. Han har visst något att säga dig.”


text:
<pb/>Kommendanten tog honom då vid armen och ledde honom åt sidan och frågade: ”Vad är det du har att berätta?”


text:
<pb/>Paulus systerson svarade: ”Judarna har kommit överens om att be dig skicka ner Paulus till deras råd imorgon, så att de kan undersöka fallet närmare.


text:
Men låt dem inte få som de vill, för mer än fyrtio män ligger gömda i ett bakhåll för att döda Paulus. De har svurit att varken äta eller dricka förrän han är död. De har redan gjort sig beredda och väntar bara på att du ska säga ditt ja.”


text:
<pb/>Kommendanten varnade honom då och sa: ”Låt ingen få veta att du har berättat det här för mig”, och sedan lät han honom gå.


text:
<pb/>Kommendanten kallade nu på två av sina officerare och sa: ”Beordra 200 soldater att vara klara att marschera till Caesarea vid niotiden ikväll, tillsammans med 200 spjutkastare och 70 ryttare.


text:
Ge Paulus en häst att rida på och se till att han kommer välbehållen fram till landshövdingen Felix.”


text:
<pb/>Den här mannen har gripits av judarna. De skulle just till att döda honom när jag skickade ut soldater för att befria honom sedan jag fått veta att han är romersk medborgare.


text:
Men jag förstod snart att det bara var något som hade att göra med deras lag och alltså inget som bör bestraffas med fängelse eller döden.


text:
Sedan fick jag reda på en konspiration mot honom och jag skickar nu honom direkt till dig. Jag har också uppmanat hans motståndare att lägga fram sina anklagelser inför dig.


text:
<pb/>Samma natt tog soldaterna Paulus och förde honom till Antipatris<f>[105]</f> enligt de order de fått.


text:
<pb/>När de kom fram till Caesarea, överlämnade de brevet till landshövdingen och förde in Paulus till honom.


text:
Landshövdingen läste brevet och frågade Paulus vilken provins han kom från. ”Från Kilikien”, svarade Paulus.


text:
<pb/>Då sa landshövdingen: ”Jag ska ta upp ditt fall när dina anklagare kommer hit.” Sedan befallde han att Paulus skulle förvaras och bevakas i Herodes palats.


text:
<pb/>Fem dagar senare kom översteprästen Ananias tillsammans med några av de judiska ledarna och advokaten Tertullus till Caesarea för att anklaga Paulus inför landshövdingen.


text:
<pb/>”Högt ärade Felix! Det är tack vare dig som vi sedan länge kan leva i fred och trygghet. Du har också sett till att vårt folk på alla sätt har fått det bättre. För detta är vi oändligt tacksamma.


text:
Jag vill inte ta för mycket av din tid, men jag ber dig vara vänlig att lyssna till mig medan jag i korthet lägger fram våra anklagelser.


text:
Vi har funnit att den här mannen sprider oro och elände bland judarna överallt i världen. Han är en ledare för nasareernas sekt<f>[106]</f>


text:
och har till och med försökt vanhelga<f>[107]</f> templet. Det var därför vi arresterade honom.<f>[108]</f>


text:
<pb/>Sedan gjorde landshövdingen tecken till Paulus att det var hans tur och han började sitt tal: <pb/>”Jag vet att du har varit domare för det här folket i många år och det känns tryggt för mig när jag nu ska försvara mig.


text:
Du kan lätt kontrollera att det inte är mer än tolv dagar sedan jag kom till Jerusalem för att tillbe.


text:
Man har inte kunnat finna att jag vare sig i templet, i synagogorna eller ute på gatorna skulle ha diskuterat eller ställt till oro bland folket.


text:
De kan inte heller lägga fram några som helst bevis för att jag skulle ha gjort det som de nu anklagar mig för.


text:
<pb/>Men jag erkänner att jag följer Vägen som de kallar för en sekt. Genom detta tjänar jag våra förfäders Gud och jag tror på allt som lagen säger och som står skrivet hos profeterna.


text:
Jag har samma hopp som de här männen, att en dag ska både de rättfärdiga och de orättfärdiga uppstå från de döda.


text:
<pb/>Efter att ha varit borta i flera år återvände jag till Jerusalem med gåvor till de fattiga bland mitt folk och för att offra.


text:
Och det var där i templet som man fick syn på mig. Jag hade just avslutat reningsceremonin och det var ingen folkmassa runtomkring mig och ingen som helst oro.


text:
Men några judar från provinsen Asien var där och det är de som borde stå här inför dig, om de nu har något att anklaga mig för.


text:
Eller låt dem som är här tala om vilket brott de fann mig skyldig till när jag stod inför det judiska rådet,


text:
om det nu inte var det som jag ropade då jag stod inför dem: ’Jag står inför rätta här idag på grund av de dödas uppståndelse!’ ”


text:
<pb/>Felix som visste en hel del om Vägen, uppsköt nu rättegången och sa: ”När kommendanten Lysias kommer hit ska jag döma i målet.”


text:
<pb/>Han skickade sedan Paulus tillbaka till fängelset och sa till officeren att behandla honom väl och låta Paulus vänner besöka honom och ge honom det han behövde.


text:
<pb/>Några dagar senare kom Felix tillbaka i sällskap med sin hustru Drusilla, som var judinna. Och han lät hämta Paulus för att höra honom berätta mer för dem om tron på Kristus Jesus.


text:
Men när Paulus började tala om rättfärdigheten, om självförnekelse och om den kommande domen, blev Felix rädd och sa: ”Det räcker så. Nu kan du gå. När jag får mer tid, ska jag skicka efter dig igen.”


text:
<pb/>Felix hoppades också att Paulus skulle muta honom och skickade efter honom gång på gång för att tala med honom.


text:
När två år hade gått, efterträddes Felix av Porcius Festus. Eftersom Felix ville hålla sig väl med judarna, lät han Paulus stanna kvar i fängelset.


text:
Där blev han uppsökt av översteprästerna och några högt uppsatta judar som på nytt tog upp sina anklagelser mot Paulus.


text:
De bad också att Festus skulle visa sin godhet mot judarna genom att låta Paulus föras tillbaka till Jerusalem. Deras egentliga plan var nämligen att överfalla och döda Paulus på vägen.


text:
<pb/>Men Festus svarade dem att Paulus satt i fängelse i Caesarea och att han själv snart skulle återvända dit.


text:
”Därför”, fortsatte han, ”måste era ledare följa med mig dit för att anklaga honom, om han nu har gjort något ont.”


text:
<pb/>Festus stannade hos dem åtta till tio dagar och återvände sedan till Caesarea. Följande dag satte han sig på domstolen och befallde att Paulus skulle föras in.


text:
När Paulus sedan kom in, omringades han av de judar som hade kommit dit från Jerusalem och de framkastade många allvarliga anklagelser mot honom utan att kunna bevisa en enda av dem.


text:
Men Paulus försvarade sig: ”Jag har inte brutit mot den judiska lagen eller mot templet eller mot kejsaren.”


text:
<pb/>Då frågade Festus som ville hålla sig väl med judarna: ”Är du villig att resa till Jerusalem och låta dig dömas av mig där?”


text:
<pb/>Paulus svarade: ”Jag står inför kejsarens domstol och det är här som jag ska dömas. Jag har inte gjort något ont mot judarna, det vet du mycket väl.


text:
Om jag har gjort något som förtjänar döden, så är jag beredd att dö. Men om jag är grundlöst anklagad, så har ingen någon rätt att överlämna mig åt dem. Jag vädjar till kejsaren.”


text:
<pb/>Festus diskuterade då detta med sina rådgivare och svarade sedan: ”Du har vädjat till kejsaren, därför ska du också få resa dit.”


text:
<pb/>Några dagar senare kom kung Agrippa och Berenike<f>[109]</f> till Caesarea för ett artighetsbesök hos Festus.


text:
De stannade i flera dagar, och Festus passade då på att ta upp fallet Paulus med kungen. Han sa: ”Det finns en fånge här som Felix lämnade kvar efter sig.


text:
När jag var i Jerusalem kom de judiska översteprästerna och folkets ledare till mig med en anklagelse mot honom och ville få honom dömd.


text:
Men jag sa att romarna inte har för sed att lämna ut en man förrän han har ställts inför rätta och fått möjlighet att möta sina anklagare och försvara sig.


text:
<pb/>När de sedan kom hit, uppsköt jag inte saken utan redan nästa dag satte jag mig på domstolen och befallde att mannen skulle föras in.


text:
Men när hans anklagare yttrade sig, beskyllde de honom inte för något brott som jag hade väntat mig.


text:
Det gällde bara några stridsfrågor inom deras egen religion och en som hette Jesus som är död, men som Paulus påstår lever.


text:
Jag blev förbryllad och visste inte hur jag skulle handla i ett sådant fall, så jag frågade Paulus om han var villig att resa ner till Jerusalem och stå inför rätta där.


text:
Men Paulus bad istället att få stanna här och sedan bli dömd vid den kejserliga domstolen och därför har jag gett order om att han ska sitta här i fängelset tills jag kan sända honom till kejsaren.”


text:
<pb/>Då sa Agrippa: ”Jag skulle själv vilja höra den där mannen.” Festus svarade: ”Det ska vi ordna. Du ska få träffa honom imorgon.”


text:
<pb/>Nästa dag kom alltså kung Agrippa och Berenike i full prakt till domsalen tillsammans med höga officerare och stadens ledande män. Festus gav order om att Paulus skulle föras in


text:
och sa sedan: ”Kung Agrippa, och alla andra som samlats här idag! Det här är den man som judarna både här och i Jerusalem har vädjat till mig om och ropat att han inte längre ska få leva.


text:
Enligt min uppfattning har han inte gjort något som förtjänar dödsstraff. Men han har vädjat till kejsaren och därför har jag beslutat att sända honom dit.


text:
Vad jag ska skriva om honom till min härskare vet jag däremot inte, eftersom det inte finns några verkliga anklagelser mot honom. Därför har jag fört fram honom inför er alla och särskilt inför dig, kung Agrippa, så att jag efter att han frågats ut vet vad jag ska skriva.


text:
<pb/>Sedan sa kung Agrippa till Paulus: ”Vad har du att säga till ditt försvar? Varsågod, ordet är ditt.” <pb/>Då lyfte Paulus handen och började sitt försvarstal:


text:
för jag vet att du är en expert på judarnas alla seder och stridsfrågor. Jag ber dig därför att lyssna på mig med tålamod!


text:
<pb/>Alla judar känner mycket väl till mitt liv ända från min tidigaste barndom, först bland mina landsmän i Tarsos och sedan i Jerusalem.


text:
De känner mig sedan lång tid tillbaka och kan om de bara vill intyga att jag har levt som farisé och följt den strängaste riktningen inom vår religion.


text:
samma löfte som vårt folks tolv stammar hoppas få se infriat genom att dag och natt tjäna Gud. Det är alltså, kung Agrippa, för det hoppets skull jag står anklagad av judarna.


text:
<pb/>Tidigare trodde jag själv att det var min plikt att gå så hårt fram som möjligt mot nasarén Jesus namn.


text:
Jag gjorde det i Jerusalem, fängslade många av de heliga med den fullmakt jag fått av översteprästerna. Och när de skulle dömas till döden, röstade jag för det.


text:
Många gånger fick jag dem straffade överallt i synagogorna för att försöka få dem att häda. Jag var så rasande mot dem att jag förföljde dem i avlägsna städer i främmande länder.


text:
<pb/>Men en dag när jag var på väg till Damaskus i ett sådant ärende, utrustad med översteprästernas fullmakt och på deras uppdrag,


text:
fick jag, o kung, vid middagstiden se ett ljus från himlen. Det var starkare än solen och omgav både mig och mina följeslagare.


text:
Vi föll alla till marken och jag hörde en röst som talade till mig på hebreiska och sa: ’Saul, Saul, varför förföljer du mig? Du skadar bara dig själv genom att kämpa mot oxpiken.<f>[110]</f>’


text:
Res dig upp och ställ dig på benen! Jag har visat mig för dig, för att du ska bli min tjänare och vittne om vad du har sett och kommer att se av mig i framtiden.


text:
för att du ska öppna deras ögon, så att de vänder om från mörkret till ljuset, från Satans makt till Gud. Genom att tro på mig ska de få förlåtelse för sina synder och en plats bland dem som är helgade.’


text:
Jag predikade först till dem som bodde i Damaskus och Jerusalem, sedan i hela Judeen och vidare till andra folk. Överallt uppmanade jag människorna att ångra sig och vända om till Gud och visa sin förvandling genom sina gärningar.


text:
Men Gud har skyddat mig, så att jag fortfarande står som vittne inför både små och stora. Ändå är det inget nytt jag kommer med utan bara det som var förutsagt genom profeterna och Mose,


text:
att Messias måste lida och bli den förste som uppstod från de döda och att han skulle förkunna ljuset för både vårt och andra folk.”


text:
<pb/>När Paulus hade kommit så långt i sitt försvarstal, blev han plötsligt avbruten av Festus som ropade: ”Paulus, du är förvirrad! Allt ditt studerande har gjort dig galen!”


text:
Men Paulus svarade: ”Nej, högt ärade Festus, jag är inte galen. Jag berättar sanningen lugnt och sansat


text:
och kungen känner väl till alla dessa frågor. Jag talar därför öppet till honom, för jag är säker på att de här händelserna är bekanta för honom. De utspelade sig ju inte i någon avkrok!


text:
<pb/>Paulus svarade: ”Vare sig det går fort eller långsamt, så önskar jag inför Gud att inte bara du utan alla som lyssnar till mig här idag skulle bli som jag, fast utan de här bojorna.”


text:
och när de gick ut därifrån sa de till varandra: ”Den här mannen har inte gjort något som förtjänar dödsstraff eller fängelse.”


text:
<pb/>När det blev dags för oss<f>[111]</f> att resa till Italien, överlämnades Paulus och några andra fångar till en officer vid Kejsarbataljonen som hette Julius.


text:
Vi gick ombord på ett fartyg i Adramyttion som skulle lägga till i några hamnar längs provinsen Asiens kust och så seglade vi iväg. Med på resan hade vi också Aristarchos från Thessalonike i Makedonien.


text:
<pb/>Följande dag lade vi till i Sidon och Julius var mycket vänlig mot Paulus och lät honom gå iland för att besöka vänner och njuta av deras gästfrihet.


text:
Efter det var vi ute på öppna havet och passerade Kilikien och Pamfylien innan vi lade till i Myra i Lykien.


text:
Där hittade officeren ett fartyg från Alexandria som skulle till Italien och han tog oss ombord på det.


text:
<pb/>Under flera dagar gick nu seglingen långsamt och när vi till slut närmade oss Knidos, tillät vinden oss inte att hålla kursen. Då seglade vi i lä av Kreta vid Salmone.


text:
Där lyckades vi kämpa oss fram längs kusten och kom efter ett tag till en plats som kallas Goda hamnarna nära staden Lasaia.


text:
Vi hade vid det laget förlorat mycket tid och det höll på att bli farligt för seglingar eftersom fastedagen redan var förbi.<f>[112]</f> Paulus varnade dem


text:
och sa: ”Mina vänner, jag ser att det kommer att bli stora problem om vi fortsätter resan. Både fartyget och lasten kommer att gå förlorade och vi kommer att riskera våra egna liv.”


text:
Och eftersom det här inte var någon bra vinterhamn, tyckte de flesta att man skulle segla vidare och försöka ta sig till Foinix och stanna där över vintern. Det var en hamn på Kreta som bara var öppen mot sydväst och nordväst.


text:
<pb/>Just då började en lätt vind blåsa från söder och de trodde att de skulle kunna göra som de tänkt. Alltså lättade de ankar och började segla tätt intill Kretas kust.


text:
<pb/>Men det dröjde inte länge förrän en våldsam storm, den så kallade Nordostorkanen, svepte ner från ön


text:
och ryckte med sig fartyget som inte kunde stå emot vinden. Vi fick ge upp och låta fartyget driva för vinden.


text:
<pb/>Till slut kom vi i lä bakom en liten ö som hette Kauda och kunde då med stort besvär få ombord skeppsbåten.


text:
Och sedan vi hade dragit upp den, surrade vi fartyget med rep för att stärka skrovet. Sjömännen var nu rädda för att fartyget skulle driva mot sandbankarna vid Syrten<f>[113]</f> och de firade därför ner storseglet och lät fartyget driva.


text:
Under flera dygn syntes varken sol eller stjärnor och stormen fortsatte med oförminskad styrka. Vi trodde därför till slut att allt hopp om räddning var ute.


text:
<pb/>Ingen hade nu ätit på länge och till sist gick Paulus till besättningen och soldaterna och sa: ”Ni skulle ha lyssnat på mig redan från början och inte lämnat Kreta. Då hade ni sluppit alla dessa problem och förluster.


text:
Men jag uppmanar er ändå att vara vid gott mod! Ingen kommer att gå förlorad, bara fartyget ska gå under.


text:
och han sa: ’Var inte rädd, Paulus. Du ska stå inför rätta hos kejsaren och dessutom har Gud skänkt åt dig alla dem som seglar tillsammans med dig.’


text:
<pb/>När vi den fjortonde stormnatten drev omkring på Adriatiska havet, upptäckte sjömännen vid midnatt att vi närmade oss land.


text:
De lodade därför och upptäckte att djupet var mindre än fyrtio meter. Efter en liten stund mätte de upp knappt trettio meter.


text:
De blev då rädda för att vi skulle driva mot några klippor och slängde därför ut fyra ankare från aktern. Sedan väntade de bara på att det skulle bli morgon.


text:
<pb/>Sjömännen försökte nu rymma från fartyget. De firade ner skeppsbåten och sa att de tänkte lägga ut ankare också från fören.


text:
Men Paulus varnade officeren och soldaterna och sa: ”Om de inte stannar ombord, kan ni inte räddas.”


text:
<pb/>Strax innan det började ljusna, uppmanade sedan Paulus alla att äta. ”Ni har nu bara väntat och inte rört någon mat på två veckor”, sa han.


text:
”Se nu till att äta ordentligt, så att ni klarar er! Var inte rädda, inte ett hårstrå på ert huvud ska gå förlorat!”


text:
och då alla hade ätit sig mätta, vräkte besättningen vetelasten överbord för att göra fartyget ännu lättare.


text:
<pb/>När det ljusnade kände de inte igen kusten, men de såg en bukt med en sandstrand och beslöt sig för att försöka få fartyget att driva iland där.


text:
De kapade därför ankartrossarna och lämnade ankarna i havet, sänkte ner rodret, hissade förseglet och satte kurs mot stranden.


text:
Men fartyget stötte emot ett rev och gick på grund. Fören satt ohjälpligt fast medan aktern började brytas sönder av bränningarna.


text:
Men officeren ville rädda Paulus och hindrade dem från att utföra sin plan. Sedan befallde han att alla simkunniga skulle hoppa överbord och ta sig iland.


text:
Resten skulle försöka flyta iland med hjälp av plankor och vrakdelar<f>[114]</f> från det sönderbrutna fartyget. På det sättet lyckades alla rädda sig upp på stranden.


text:
Öns befolkning var mycket vänlig mot oss och gjorde i ordning en brasa och tog hand om oss alla, för det hade börjat regna och var kallt.


text:
Paulus samlade ett fång grenar och då han lade det på elden, lockades en huggorm fram av värmen och högg sig fast i hans hand.


text:
När öborna såg ormen hänga där, sa de till varandra: ”Han är säkert en mördare! Han lyckades rädda sig ur havet, men rättvisans gudinna vill inte låta honom leva.”


text:
Alla väntade att han skulle svullna upp eller att han plötsligt skulle falla ner död, men när de hade väntat länge och väl och inget hände, ändrade de uppfattning och sa att han var en gud.


text:
<pb/>Nära denna plats fanns en stor egendom som tillhörde Publius, öns främsta man. Han välkomnade oss och gav oss mat och husrum i tre dagar.


text:
Hans far låg sjuk i feber och svår diarré. Paulus gick därför in och bad för mannen och lade sina händer på honom och botade honom.


text:
De visade sedan sin tacksamhet på många sätt. Och när det var dags för oss att segla iväg, kom folk ombord med allt möjligt som vi kunde behöva för resan.


text:
<pb/>Det dröjde tre månader innan vi seglade iväg, nu med fartyget ”Tvillinggudarna”<f>[115]</f> från Alexandria som hade övervintrat på ön.


text:
Därifrån for vi över till Regium. En dag senare fick vi sydlig vind och kom efter två dagar fram till Puteoli.


text:
Där fann vi några troende som bad oss att stanna hos dem i en vecka vilket vi gjorde. Så kom vi till Rom.


text:
<pb/>De troende i Rom hade hört att vi var på väg och kom och mötte oss redan vid Forum Appii<f>[116]</f> och Tres Tabernae<f>[117]</f> och när Paulus såg dem, tackade han Gud och fick nytt mod.


text:
<pb/>När vi till slut kom fram till Rom, fick Paulus lov att bo i en egen bostad tillsammans med den soldat som vaktade honom.


text:
<pb/>Tre dagar efter ankomsten kallade Paulus till sig de judiska ledarna och när de var samlade, sa han till dem: <pb/>”Bröder, jag blev arresterad i Jerusalem och överlämnad till romarna, trots att jag inte hade gjort något mot vårt folk eller brutit mot någon av våra förfäders traditioner.


text:
Romarna ställde mig sedan inför rätta och ville frige mig eftersom det inte fanns något skäl att döma mig till döden.


text:
Men judarna protesterade och jag blev därför tvungen att vädja till kejsaren. Fast min avsikt är inte att på något sätt anklaga mitt eget folk.


text:
Det här är alltså bakgrunden till att jag bett er komma hit idag, så att vi kan träffas och talas vid. Jag är bunden med dessa kedjor för Israels hopp.”


text:
<pb/>De svarade: ”Vi har inte fått några brev från Judeen eller några som helst dåliga rapporter om dig av de bröder som kommit hit.


text:
Tvärtom vill vi gärna veta vad du tror på, för det vi vet om denna sekt är att den stöter på motstånd överallt.”


text:
<pb/>De kom därför överens om att träffas en annan dag och vid det tillfället samlades ännu fler människor där Paulus bodde. Han började tidigt på morgonen och höll på ända till kvällen med att vittna och undervisa om Guds rike och han försökte med hjälp av Moses lag och profeterna övertyga dem om Jesus.


text:
Efter en häftig diskussion skildes de sedan åt och Paulus skickade med dem ett sista ord: <pb/>”Den heliga Anden hade rätt när han talade genom profeten Jesaja till era förfäder:


text:
<pb/><t>’Gå och säg till det här folket:</t> <t>”Ni lyssnar och lyssnar men fattar inget.</t> <t>Ni tittar och tittar men ser inget.”</t>


text:
<t>Det här folkets hjärta är hårt.</t> <t>Deras hörsel är avtrubbad,</t> <t>så att de inte kan höra,</t> <t>och de har slutit sina ögon,</t> <t>så att de inte kan se med sina ögon eller höra med sina öron.</t> <t>Därför kan de inte förstå i sitt hjärta</t> <t>och inte vända om och bli botade av mig.’<f>[118]</f></t>


text:
<pb/>Ni måste därför ha klart för er att Gud nu också vill rädda andra folk än judar. Och de kommer att lyssna.”<f>[119]</f>


text:
och förkunnade Guds rike och undervisade frimodigt om Herren Jesus Kristus och ingen försökte hindra honom.


text:
<pb/>Från Paulus, tjänare åt Kristus Jesus, kallad att vara en apostel<f>[1]</f> och utsedd att sprida Guds evangelium


text:
och som genom helighetens Ande var Guds Son, i kraft av sin uppståndelse från de döda, Jesus Kristus, vår Herre.


text:
Genom honom har vi fått nåden och apostlaämbetet för att kalla alla folk till trons lydnad, och genom detta ge honom ära.


text:
<pb/>Till alla i Rom som är älskade av Gud och kallade att vara heliga: <pb/>Nåd och frid åt er från Gud, vår Fader, och Herren Jesus Kristus.


text:
<pb/>Först av allt tackar jag min Gud för er alla genom Jesus Kristus, eftersom man överallt i världen talar om er tro.


text:
Gud själv vet att jag ständigt ber för er, för det är honom jag tjänar av hela hjärtat när jag sprider evangeliet om hans Son.


text:
En sak jag alltid ber om, är att jag äntligen ska få möjlighet att resa till er  —  om Gud vill det.


text:
<pb/>Jag vill att ni ska veta, syskon, att jag flera gånger har tänkt komma till er, för att tron ska få samma goda resultat hos er som den har fått hos andra folk, men att det alltid har varit något som har hindrat mig.


text:
Det ingår i mitt uppdrag att nå ut till både greker och barbarer<f>[2]</f>, både till de visa och till de enkla.


text:
<pb/>Jag skäms inte för evangeliet, för det är Guds kraft som räddar var och en som tror, först juden, sedan greken.


text:
I evangeliet visas nämligen rättfärdigheten från Gud, som handlar om tro från början till slut. Det står ju skrivet: ”Den som är rättfärdig genom tro ska leva.”<f>[3]</f>


text:
<pb/>Men Gud visar sin vrede från himlen mot all ondska och orättfärdighet hos dem som undertrycker sanningen i orättfärdighet.


text:
Ända sedan världens skapelse har man kunnat se hans osynliga egenskaper, hans oändliga makt och hans gudomlighet i hans verk. Därför finns det ingen ursäkt för dem.


text:
<pb/>Trots att de kände Gud ville de inte ära honom som Gud och tacka honom. Istället ägnade de sig åt egna, meningslösa resonemang, och deras oförståndiga hjärtan förmörkades.


text:
De bytte ut den odödlige Gudens härlighet mot bilder av dödliga människor, av fåglar och fyrfotadjur och kräldjur.


