# verses

text:
De visas ord är uddar, som indrivna spikar är deras tänkespråk. De är gåvor från en och samma Herde.


text:
För övrigt, min son, låt varna dig! Det finns ingen ände på det myckna bokskrivandet, och mycket studerande gör kroppen trött.


text:
Detta är slutsatsen, när allt blivit hört: Frukta Gud och håll hans bud, det hör alla människor till.


text:
Ty Gud skall föra alla gärningar fram i domen, med allt som är fördolt, vare sig det är gott eller ont.


text:
Ljuv är doften av dina salvor, en utgjuten salva är ditt namn, därför har de unga kvinnorna dig kär.


text:
Tag mig med dig! Låt oss skynda oss! Konungen har fört mig in i sina kammare. Vi vill fröjdas och vara glada över dig, vi vill prisa din kärlek högre än vin. Med rätta har man dig kär.


text:
Se inte på mig för att jag är så mörk, att solen har bränt mig så. Min moders söner var mycket upprörda över mig och satte mig att vakta vingårdarna. Min egen vingård vaktade jag inte.


text:
Säg mig, du som min själ har kär: Var för du din hjord i bet? Var låter du den vila om middagen? Varför skulle jag vara som en beslöjad kvinna vid dina vänners hjordar?


text:
Om du inte vet det, du skönaste bland kvinnor, gå då i hjordens spår och för dina killingar i bet vid herdarnas tält.


text:
Som ett äppelträd bland skogens träd så är min vän bland unga män. Jag längtar att få sitta i dess skugga, söt är dess frukt i min mun.


text:
Jag besvär er, ni Jerusalems döttrar, vid gaseller och hindar på marken: Oroa inte kärleken, stör den inte, förrän den själv vill.


text:
Min älskade är lik en gasell eller en ung hjort. Se, nu står han där bakom vår vägg, han blickar in genom fönstret, han ser genom gallret.


text:
Fikonträdets gröna frukter skiftar färg, vinstockarna står redan i blom, de sprider sin doft. Stå upp, min vän, min sköna, och kom!


text:
Du min duva i bergsklyftan, i klippväggens gömsle, låt mig se ditt ansikte, låt mig höra din röst, ty din röst är så ljuv och ditt ansikte så skönt.


text:
När dagen blir sval och skuggorna flyr, kom då tillbaka, min älskade, lik en gasell eller en ung hjort på de kassiadoftande bergen.


text:
Där jag låg i min bädd om natten sökte jag honom som min själ har kär, jag sökte honom men fann honom inte.


text:
Jag vill stiga upp och gå omkring i staden, på gatorna och torgen, jag vill söka honom som min själ har kär. Jag sökte honom men fann honom inte.


text:
Knappt hade jag kommit förbi dem, så fann jag honom som min själ har kär. Jag grep tag i honom, och jag släppte honom inte, förrän jag hade fört honom in i min moders hus, in i hennes kammare som fött mig.


text:
Vem är det som kommer upp från öknen som pelare av rök, med doft av myrra och rökelse från köpmannens alla kryddor?


text:
Alla bär de svärd och är skickliga i strid, var och en med svärd vid sidan till skydd mot nattens faror.


text:
Sidostöden är av silver, ryggstödet av guld och sätet klätt med purpurrött tyg. Invändigt är den prydd i kärlek av Jerusalems döttrar.


text:
Gå ut, ni Sions döttrar, och se på kung Salomo när han bär kronan som hans mor har krönt honom med på hans bröllopsdag, på hans hjärtefröjds dag.


text:
Vad du är skön, min älskade vad du är skön! Dina ögon är som duvor, där de skymtar genom din slöja. Ditt hår är likt en hjord av getter som strömmar ner för Gileads berg.


text:
Dina tänder liknar en hjord av nyklippta tackor, nyss uppkomna ur badet, allesammans med tvillingar. Ofruktsam är ingen ibland dem.


text:
Dina läppar är som ett rosenrött band, och skön är din mun. Lik ett brustet granatäpple är din kind, där den skymtar genom din slöja.


text:
Din hals är lik Davids torn, där vapen förvaras, och där tusen sköldar hänger, hjältarnas alla sköldar.


text:
När dagen blir sval och skuggorna flyr, vill jag gå bort till myrraberget, till den rökelsedoftande höjden.


text:
Kom med mig från Libanon, min brud, kom med mig från Libanon. Skåda ner från Amanas topp, från toppen av Senir och Hermon, från lejonens hålor, från leopardernas berg.


text:
Du har tagit mitt hjärta, du min syster, min brud. Du har tagit mitt hjärta med en enda blick, med en enda länk av kedjan kring in hals.


text:
Hur skön är inte din kärlek, du min syster, min brud! Hur ljuv är inte din kärlek, ja, mer ljuv än vin, och doften av dina salvor mer än all väldoft.


text:
Av sötma dryper dina läppar, min brud, din tunga gömmer honung och mjölk, och doften av dina kläder är som Libanons doft.


text:
Som en plantering av granatträd skjuter du upp med utsökta frukter, med hennablommor och nardusplantor,


text:
med nardus och saffran, kalmus och kanel och rökelseträd av alla slag, med myrra och aloe och de finaste kryddor av alla slag.


text:
Vakna upp, du nordanvind, kom, du sunnanvind. Blås genom min lustgård, låt dess väldoft strömma ut. Låt min vän komma till sin lustgård och äta dess utsökta frukter.


text:
Jag kommer till min lustgård, du min syster, min brud. Jag hämtar min myrra och mina väldoftande kryddor, jag äter min honungskaka och min honung, jag dricker mitt vin och min mjölk. Ät, mina vänner, drick och berusa er av kärlek!


text:
Jag sover, men mitt hjärta är vaket. Hör, min vän klappar på. Han säger: Öppna för mig, du min syster, min älskade, min duva, du min fullkomliga. Mitt huvud är fullt av dagg, mina lockar av nattens droppar.


text:
Jag har tagit av mina kläder, skulle jag nu ta på dem igen? Jag har tvättat mina fötter, skulle jag nu smutsa ner dem igen?


text:
Jag steg upp för att öppna för min vän, och mina händer dröp av myrra, mina fingrar av flytande myrra som fuktade dörrens handtag.


text:
Jag öppnade för min vän, men min vän var borta, han var försvunnen. Min själ blev helt utom sig av hans ord. Jag sökte honom, men fann honom inte, jag ropade på honom, men han svarade mig inte.


text:
Väktarna fann mig där de gick omkring i staden. De slog mig och sårade mig, de ryckte av mig manteln, väktarna på murarna.


text:
Jag bönfaller er, Jerusalems döttrar, om ni finner min vän, så säg - ja, vad skall ni säga honom? Att jag är sjuk av kärlek!


text:
Vad är din vän förmer än andra, du skönaste bland kvinnor? Vad är din vän förmer än andra, eftersom du bönfaller oss så?


text:
Hans kinder liknar väldoftande blomstersängar, kullar av doftande kryddor. Hans läppar är som liljor, de dryper av flytande myrra.


text:
Hans händer är som ringar av guld, infattade med krysoliter. Hans kropp är ett konstverk av elfenben, täckt med safirer.


text:
Hans ben är pelare av marmor som vilar på fotstycken av finaste guld. Att se honom är som att se Libanon, ståtlig är han som cedrarna.


text:
Hans mun är idel sötma, allt hos honom är ljuvlighet. Sådan är min vän, ja, sådan är min älskade, ni Jerusalems döttrar.


text:
<n>(5:17)</n> Vart har han gått, din vän, du skönaste bland kvinnor? Vart har din vän tagit vägen? Låt oss hjälpa dig att söka honom.


text:
<n>(6:1)</n> Min vän har gått ner till sin lustgård, till de doftande blomstersängarna för att låta sin hjord beta i lustgårdarna och för att plocka liljor.


text:
<n>(6:3)</n> Skön som Tirsa är du min älskade, ljuvlig som Jerusalem, överväldigande som en härskara.


text:
<n>(6:4)</n> Vänd bort dina ögon ifrån mig, de har kuvat mig. Ditt hår är likt en hjord av getter som strömmar ner för Gilead.


text:
<n>(6:5)</n> Dina tänder liknar en hjord av tackor, som stiger upp ur badet, allesammans med tvillingar, ofruktsam är ingen av dem.


text:
<n>(6:7)</n> Sextio är drottningarna och åttio bihustrurna och de unga kvinnorna en oräknelig skara.


text:
<n>(6:8)</n> En enda är hon, min duva, min fullkomliga, en enda är hon för sin mor, älskad är hon av henne som fött henne. Flickorna ser henne, de prisar henne lycklig, drottningar och bihustrur lovprisar henne.


text:
<n>(6:9)</n> Vem är hon som blickar fram lik morgonrodnaden, skön som månen, strålande som solen, överväldigande som en härskara?


text:
<n>(6:10)</n> Jag gick ner till valnötslunden för att se på grönskan i dalen, för att se om vinstocken hade friska skott, om granatträden hade gått i blom.


text:
<n>(6:12)</n> Vänd om, vänd om, du Sulamit, vänd om, vänd om, så att vi får se på dig. Varför ser ni på Sulamit, som på en dans i Mahanajim?


text:
Hur vackra är inte dina fötter i sandaler, du furstedotter! Dina höfters rundning är som ett bröstspännes kupor, verk av en konstnärs händer.


text:
Din navel är som en rund skål, där vin aldrig fattas. Din midja är som en veteskyl, omgiven av liljor.


text:
Din hals liknar ett elfenbenstorn, dina ögon dammarna i Hesbon, vid Bat-Rabbimsporten. Din näsa är som Libanonstornet, som håller vakt mot Damaskus.


text:
Ditt huvud höjer sig som Karmel, och lockarna på ditt huvud är som purpur. Konungen är fångad av dess lockar.


text:
Jag tänker: I den palmen vill jag klättra upp, jag vill gripa tag i dess grenar. Låt dina bröst vara för mig som vinstockens klasar, din andedräkt som äpplens doft


text:
och din mun som ljuvaste vin. Ja, ett vin som lätt glider ner i min vän och fuktar de slumrandes läppar.


text:
Låt oss tidigt stå upp och gå till vingårdarna för att se om vinstocken har friska skott, om knopparna har öppnat sig, om granatträden har fått blommor. Där vill jag ge dig min kärlek.


text:
Kärleksäpplena sprider sin doft, och vid våra dörrar finns alla slags utsökta frukter, både nya och gamla. Åt dig, min vän, har jag förvarat dem.


text:
O, att du hade varit som en bror för mig, ammad vid min moders bröst! Om jag då hade mött dig där ute, så hade jag fått kyssa dig, och ingen skulle ha tänkt illa om mig för det.


text:
Jag hade då fått leda dig, föra dig in i min moders hus, och du skulle ha undervisat mig. Kryddat vin skulle jag ha gett dig att dricka, av saften från mitt granatträd.


text:
Vem är hon som kommer hit upp från öknen, stödd på sin vän? Där under äppelträdet väckte jag dig. Det var där som din moder födde dig, hon som gav dig livet födde dig där.


text:
Sätt mig som ett sigill på ditt hjärta, som ett sigill på din arm. Ty kärleken är stark som döden, dess svartsjuka obetvinglig som dödsriket. Dess glöd är som eldsglöd, en HERRENS låga.


text:
De största vatten kan ej släcka kärleken, strömmar kan ej dränka den. Om någon ville ge alla rikedomar i sitt hus för kärleken, skulle han ändå bli försmådd.


text:
Vi har en syster, helt ung, som ännu inte har någon barm. Vad skall vi göra för vår syster, den dag då man vill vinna henne?


text:
Är hon en mur bygger vi på den ett krön av silver, men är hon en dörr, bommar vi för den med en cederplanka.


text:
En vingård ägde Salomo i Baal-Hamon. Den vingården lämnade han åt väktare. Tusen siklar silver får man betala för dess frukt.


text:
Detta är de syner som Jesaja, Amos son, skådade angående Juda och Jerusalem, då Ussia, Jotam, Ahas och Hiskia var kungar i Juda.


text:
Hör, ni himlar, lyssna, du jord, ty HERREN talar. Barn har jag fött upp och fostrat, men de har gjort uppror mot mig.


text:
En oxe känner sin ägare, en åsna sin herres krubba, men Israel känner inget, mitt folk förstår ingenting.


text:
Ve dig, du syndiga släkte, du skuldbelastade folk, ni ogärningsmäns avkomma, ni vanartiga barn, som har övergivit HERREN, föraktat Israels Helige och vikit bort ifrån honom.


text:
Var skall man mer slå er, då ni fortsätter i trolöshet? Hela huvudet är sjukt och hela hjärtat svagt.


text:
Från fotbladet upp till huvudet finns inget helt, bara blåmärken, ärr och öppna sår, som inte är urkramade eller ombundna eller lindrade med olja.


text:
Ert land är en ödemark, era städer är uppbrända i eld, era åkrar förtärs i er åsyn av främlingar. En ödemark är det som efter främlingars framfart.


text:
Sions dotter har lämnats kvar som en hydda i en vingård, som ett vaktskjul på ett gurkfält, som en belägrad stad.


text:
Om HERREN Sebaot inte hade lämnat kvar en liten återstod åt oss, då hade vi blivit som Sodom, vi hade liknat Gomorra.


text:
Vad skall jag med era många slaktoffer till? säger HERREN. Jag är mätt på brännoffer av baggar och på gödkalvars fett, till blod av tjurar, lamm och bockar har jag inte behag.


text:
När ni kommer för att träda fram inför mitt ansikte, vem begär då av er att mina förgårdar trampas ner?


text:
Bär inte längre fram meningslösa matoffer. Röken av dem är avskyvärd för mig. Jag står inte ut med nymånader, sabbater och utlysta fester - ondska tillsammans med högtidsförsamlingar.


text:
När ni räcker ut era händer, döljer jag mina ögon för er. Även om ni ber mycket, kommer jag inte att lyssna. Era händer är fulla av blod.


text:
Tvätta er och gör er rena. Tag bort era onda gärningar från mina ögon. Sluta att göra det som är ont.


text:
Lär er att göra det som är gott, sök det rätta. Tillrättavisa förtryckaren, försvara den faderlöses rätt, stöd änkan i hennes sak.


text:
Kom, låt oss gå till rätta med varandra, säger HERREN. Om era synder än är blodröda, skall de bli snövita, om de än är röda som scharlakan, skall de bli vita som ull.


text:
Hur har inte den trogna staden blivit en hora! Den var full av rätt. Då bodde rättfärdighet därinne, men nu mördare.


text:
Dina ledare är upprorsmän och tjuvars kumpaner. Alla älskar de mutor och jagar efter vinning. Den faderlöses rätt försvarar de inte, och änkans sak kommer inte inför dem.


text:
Därför säger Herren, HERREN Sebaot, den starke i Israel: Ve! Jag skall låta mina motståndare drabbas av min vrede och jag skall hämnas på mina fiender.


text:
Jag skall vända min hand mot dig och rensa bort ditt slagg som med lut och skaffa bort all din oädla malm.


text:
Jag skall åter ge dig sådana domare som du hade först och sådana rådgivare som du hade i början. Därefter skall du kallas "rättfärdighetens stad", "den trogna staden".


text:
Ja, ni skall komma på skam med de terebinter som var er lust, ni skall få skämmas över de lustgårdar som ni har utvalt.


text:
Och den starke skall bli som blånor, hans verk som en gnista. Båda skall brinna tillsammans och ingen skall kunna släcka.


text:
Det skall ske i den yttersta tiden att det berg där HERRENS hus är skall stå fast grundat och vara högst bland bergen, upphöjt över höjderna. Alla hednafolk skall strömma dit.


text:
Ja, många folk skall gå i väg och säga: "Kom, låt oss gå upp till HERRENS berg, till Jakobs Guds hus. Han skall undervisa oss om sina vägar, så att vi kan vandra på hans stigar." Ty undervisning skall gå ut från Sion, HERRENS ord från Jerusalem.


text:
Han skall döma mellan hednafolken och skipa rätt åt många folk. Då skall de smida sina svärd till plogbillar och sina spjut till vingårdsknivar. Folken skall inte mer lyfta svärd mot varandra och inte mer träna sig för krig.


text:
Du har förskjutit ditt folk, Jakobs hus, därför att de är fulla av Österlandets tänkande, de är spåmän som filisteerna. De ingår förbund med främmande folk.


text:
Deras land är fullt av silver och guld, oräkneliga är deras skatter. Deras land är fullt av hästar, oräkneliga är deras vagnar.


text:
Ty människornas stolta ögon skall förödmjukas, männens högmod skall bli nerböjt, och HERREN ensam skall vara upphöjd på den dagen.


text:
Ty HERREN Sebaots dag skall komma mot allt stolt och högmodigt, mot allt som är upphöjt, och det skall bli förödmjukat,


text:
Människornas stolthet skall slås ner och männens högmod förödmjukas. HERREN ensam skall vara upphöjd på den dagen,


text:
Man skall fly in i klippgrottor och jordhålor av fruktan för HERREN och hans höga majestät, när han reser sig för att förskräcka jorden.


text:
På den dagen skall människorna kasta bort till mullvadar och fladdermöss de avgudar av silver och de avgudar av guld som de har gjort åt sig för att tillbe.


text:
De skall fly in i klippskrevor och in i bergsklyftor av fruktan för HERREN och hans höga majestät, när han reser sig för att förskräcka jorden.


text:
Se, Herren, HERREN Sebaot skall ta bort ifrån Jerusalem och Juda både stöd och tillgång - all tillgång på bröd, all tillgång på vatten -


text:
underbefäl och högt uppsatta män, rådgivare och hantverkskunnigt folk och män som är kunniga i besvärjelsekonst.


text:
Av folket skall den ene förtrycka den andre, var och en sin nästa. Barnet skall sätta sig upp mot den gamle, den obetydlige mot den högt ansedde.


text:
När någon tar tag i sin bror i sin fars hus och säger: "Du äger en mantel, bli du vår ledare. Tag du hand om denna ruinhög!"


text:
då skall han ropa: "Jag kan inte råda bot. I mitt hus finns varken bröd eller mantel. Sätt inte mig till ledare för folket."


text:
Ty Jerusalem vacklar och Juda faller, därför att de med tal och gärningar står emot HERREN, upproriska mot hans härlighets ögon.


text:
Deras uppsyn vittnar emot dem. Liksom Sodoms folk bedriver de sina synder öppet och döljer dem inte. Ve över deras själar, ty själva har de berett sig olycka.


text:
Mitt folks förtryckare är barn, och kvinnor härskar över det. O, mitt folk, dina ledare för dig vilse och fördärvar den väg du skulle gå.


text:
HERREN håller rättegång med sitt folks äldste och dess furstar. "Ni har skövlat vingården. Rov från de fattiga finns i era hus.


text:
Och HERREN sade: Sions döttrar är så högmodiga, de går med rak hals och spelar med ögonen, trippar och pinglar med sina fotringar.


text:
Det skall bli stank i stället för ljuvlig doft, rep i stället för bälte, skalligt huvud i stället för fint uppsatt hår, hölje av säcktyg i stället för högtidsmantel, märken av brännjärn i stället för skönhet.


text:
På den dagen skall sju kvinnor ta tag i samma man och säga: "Vi vill själva föda och klä oss. Låt oss bara få bära ditt namn! Ta bort vår vanära!"


text:
På den dagen skall HERRENS telning bli till härlighet och ära och landets frukt till stolthet och prydnad för den räddade skaran av Israel.


text:
Och den som förblir i Sion och lämnas kvar i Jerusalem skall kallas helig, var och en som är upptecknad bland de levande i Jerusalem,


text:
när HERREN har tvättat bort orenheten från Sions döttrar och sköljt bort blodskulderna från Jerusalem genom domens och reningens ande.


text:
Och HERREN skall över hela Sions bergs område och över dess högtidsskaror skapa en rök och en molnsky om dagen och skenet av en flammande eld om natten. Ja, över allt det härliga skall det finnas ett skyddande tak.


text:
Och det skall finnas en hydda, som ger skugga om dagen undan hettan och tillflykt och skydd undan storm och regn.


text:
Nu vill jag sjunga om min älskade, min älskades sång om hans vingård: Min älskade hade en vingård på en bördig bergskulle.


text:
Han grävde upp den och rensade den från stenar och planterade där ädla vinstockar. Han byggde ett vakttorn mitt i den och högg ut ett presskar. Sedan väntade han att den skulle bära äkta druvor, men den bar vilddruvor.


text:
Vad kunde mer göras för min vingård än vad jag har gjort för den? Varför bar den vilddruvor, när jag väntade att den skulle bära äkta druvor?


text:
Jag vill nu låta er veta vad jag skall göra med min vingård: Jag skall ta bort stängslet, och den skall bli ödelagd. Jag skall bryta ner muren, och den skall bli nertrampad.


text:
Jag skall ödelägga den, ingen skall beskära den eller gräva i den. Men tistel och törne skall komma upp, och jag skall befalla molnen att inte låta det regna på den.


text:
HERREN Sebaots vingård är Israels hus och Juda folk hans älsklingsplantering. Han väntade laglydnad men fann blodiga lagbrott, han väntade rättfärdighet men fann skriande orättfärdighet.


text:
Ve er som lägger hus till hus och fogar åker till åker, till dess inget utrymme längre finns och ni är de enda som bor i landet.


text:
Från HERREN Sebaot ljuder det i mina öron: Sannerligen, många hus skall bli öde, stora och vackra hus utan invånare.


text:
En vingård på tio plogland skall ge endast ett batmått, och en homers utsäde skall ge endast en efa.


text:
Ve dem som stiger upp tidigt på morgonen för att jaga efter starka drycker och sitter uppe till sena natten, upphettade av vin!


text:
Vid sina dryckeslag har de harpor och psaltare, pukor, flöjter och vin. Men HERRENS gärningar bryr de sig inte om, hans händers verk intresserar dem inte.


text:
Därför skall mitt folk föras bort i fångenskap, ty de saknar kunskap. Dess ädlingar skall lida hunger och dess larmande skaror försmäkta av törst.


text:
Därför ökar dödsriket sitt begär, och spärrar upp sitt gap utan gräns. Stadens främsta måste fara dit ner tillsammans med de larmande och bullrande skaror som jublar därinne.


text:
Men HERREN Sebaot blir upphöjd genom sin dom, Gud, den Helige, bevisar sig helig genom rättfärdighet.


text:
dem som säger: "Låt honom hasta, låt honom skynda med sitt verk, så att vi får se det. Låt det som Israels Helige beslutat närma sig och komma, så att vi lär känna det!"


text:
Ve dem som kallar det onda gott och det goda ont, som gör mörker till ljus och ljus till mörker, som gör bittert till sött och sött till bittert!


text:
Liksom eldsflamman förtär strå och halm sjunker ihop i lågan, så skall deras rot ruttna bort och deras blomning flyga i väg som stoft, eftersom de förkastade HERREN Sebaots lag och föraktade Israels Heliges ord.


text:
Därför brinner HERRENS vrede mot hans folk, och han räcker ut sin hand mot det och slår det, så att bergen darrar och döda kroppar ligger som orenhet på gatorna. Med allt detta upphör inte hans vrede, hans hand är ännu uträckt.


text:
Han reser ett baner för hednafolken i fjärran och lockar på dem från jordens ände. Och se, de kommer snabbt och med hast.


text:
Ingen ibland dem är trött eller stapplar, ingen slumrar eller sover. Bältet kring deras höfter lossnar inte, deras skoremmar går inte av.


text:
Deras pilar är skarpa, alla deras bågar är spända. Hovarna på deras hästar är som av flinta, deras vagnshjul liknar stormvinden.


text:
Deras rop är som en lejoninnas rytande. De ryter som unga lejon, ja, de morrar och griper sitt rov och bär bort det, och ingen finns som räddar.


text:
På den dagen skall det dåna mot dem, likt havets dånande. Ser man ut över landet, är där mörker och kval, ljuset förmörkas av töcken.


text:
I det år då kung Ussia dog, såg jag Herren sitta på en hög och upphöjd tron, och släpet på hans mantel uppfyllde templet.


text:
Serafer stod ovanför honom, var och en hade sex vingar: Med två täckte de sina ansikten, med två täckte de sina fötter och med två flög de.


text:
Och den ene ropade till den andre: "Helig, helig, helig är HERREN Sebaot, hela jorden är full av hans härlighet."


text:
Rösten från den som ropade fick dörrposterna och trösklarna att skaka, och huset blev uppfyllt av rök.


text:
Då sade jag: "Ve mig, jag förgås! Ty jag är en man med orena läppar och jag bor ibland ett folk med orena läppar, och mina ögon har sett Konungen, HERREN Sebaot."


text:
Då flög en av seraferna fram till mig. I hans hand var ett glödande kol, som han med en tång hade tagit från altaret.


text:
Med det rörde han vid min mun och sade: "När nu detta har rört vid dina läppar, har din missgärning tagits ifrån dig och din synd är försonad."


text:
Och jag hörde HERRENS röst. Han sade: "Vem skall jag sända och vem vill vara vår budbärare?" Då sade jag: "Här är jag, sänd mig!"


text:
Han sade: "Gå och säg till detta folk: Ni skall höra och höra, men inte förstå, och ni skall se och se, men inte begripa.


text:
Förhärda detta folks hjärta, gör deras öron döva och deras ögon blinda, så att de inte ser med sina ögon, hör med sina öron eller förstår med sitt hjärta och vänder om och blir helade."


text:
Då frågade jag: "Hur länge, Herre?" Han svarade: "Till dess städerna blir öde och ingen bor i dem, husen blir utan folk och landet ligger öde och övergivet.


text:
När bara en tiondel är kvar i det, skall även den ödeläggas som en terebint eller en ek, av vilken en stubbe lämnas kvar när den fälls. Den stubben skall vara en helig säd."


text:
När Ahas, son till Jotam, Ussias son, var kung i Juda, hände sig att Resin, kungen i Aram, och Remaljas son Peka, Israels kung, drog upp mot Jerusalem för att strida mot det, men de förmådde inte inta staden.


text:
När man berättade för Davids hus att arameerna hade slagit läger i Efraim, skälvde Ahas och hans folks hjärtan som skogens träd skälver för vinden.


text:
Och HERREN sade till Jesaja: "Gå nu med din son Sear-Jasub och möt Ahas vid änden av Övre dammens vattenledning, på vägen till Valkarfältet,


text:
och säg till honom: Akta dig och var lugn. Frukta inte och var inte rädd för dessa två rykande brandstumpar, för Resin med arameerna och för Remaljas son, i deras rasande vrede.


text:
Låt oss dra upp mot Juda och slå det med skräck och erövra det åt oss och insätta Tabals son till kung där.


text:
Ty Damaskus är Arams huvud, och Resin är Damaskus huvud. Inom sextiofem år skall Efraim vara krossat och inte mer vara ett folk.


text:
Och Samaria är Efraims huvud, och Remaljas son är Samarias huvud. Om ni inte är fasta i tron, har ni inget fäste."


text:
Då sade Jesaja: "Lyssna nu, ni av Davids hus: Är det inte nog att ni vill trötta ut människor? Vill ni också trötta ut min Gud?


text:
Därför skall Herren själv ge er ett tecken: Se, jungfrun skall bli havande och föda en son och hon skall ge honom namnet Immanuel.


text:
Ty innan pojken förstår att förkasta det onda och välja det goda, skall det land för vars båda kungar du ängslas vara övergivet.


text:
Över dig och ditt folk och din fars hus skall HERREN genom Assyriens kung låta sådana dagar komma som inte förekommit sedan den tid då Efraim skilde sig från Juda.


text:
Det skall ske på den dagen att HERREN skall locka på flugorna längst bort vid änden av Egyptens strömmar och på bina i Assyriens land.


text:
De skall alla komma och slå sig ner i djupa raviner och stenklyftor, i alla törnsnår och på alla betesmarker.


text:
På den dagen skall HERREN med en rakkniv som är hyrd på andra sidan floden - nämligen Assyriens kung - låta raka av allt hår både på huvudet och nertill, ja, också skägget skall den ta bort.


text:
Men han skall få mjölk i sådan mängd att han kan leva av gräddmjölk. Ty alla som finns kvar i landet skall leva av gräddmjölk och honung.


text:
Och det skall ske på den dagen att där det nu finns tusen vinstockar, värda tusen siklar silver, skall det växa tistel och törne.


text:
Och på alla de berg där man nu arbetar med hackan, skall man inte mer gå av fruktan för tistel och törne, utan där skall man släppa lös oxar, och marken skall trampas ner av får."


text:
Och jag gick in till profetissan och hon blev havande och födde en son. Och HERREN sade till mig: "Ge honom namnet Maher-salal Has-bas.


text:
Ty innan pojken kan säga far och mor, skall man bära bort Damaskus skatter och bytet från Samaria till kungen i Assyrien."


text:
se, därför skall HERREN låta den väldiga flodens vattenmassor komma över dem, nämligen Assyriens kung med all hans härlighet. Den skall stiga över alla sina bräddar och täcka alla sina stränder.


text:
Den skall tränga in i Juda, svämma över och utbreda sig så att den når ända upp till halsen. Med sina utbredda vingar skall den täcka ditt land i hela dess vidd, Immanuel."


text:
Rasa, ni folk, ni skall ändå krossas. Lyssna, alla länder i fjärran. Rusta er, ni skall ändå krossas. Ja, rusta er, ni skall ändå krossas.


text:
Gör upp planer, de går ändå om intet. Avtala vad ni vill, det kommer ändå inte att lyckas. Ty Gud är med oss.


text:
Så sade HERREN till mig, när hans starka hand var över mig. Han varnade mig för att vandra på detta folks väg och sade:


text:
Kalla inte för sammansvärjning allt som detta folk kallar för sammansvärjning, frukta inte vad det fruktar och bäva inte för det.


text:
Han skall vara en helgedom. Men för Israels båda hus skall han vara en stötesten och en klippa till fall och för Jerusalems invånare en snara och en fälla.


text:
Se, jag och barnen som HERREN har givit mig är tecken och förebilder i Israel från HERREN Sebaot, som bor på Sions berg.


text:
När de säger till er: "Fråga andebesvärjare och spåmän, dem som viskar och mumlar", så svara: "Skall inte ett folk fråga sin Gud? Skall man fråga de döda till råds för de levande?"


text:
"Till Guds undervisning, till vittnesbördet!" Om de inte talar enligt detta ord finns ingen morgonrodnad för dem.


text:
De skall dra igenom landet, hårt ansatta och hungrande. Och när de hungrar skall de brista ut i raseri och förbanna sin kung och sin Gud. De skall vända blicken uppåt och de skall se ner på jorden,


text:
Men det skall inte vara nattsvart mörker där ångest nu råder. I gången tid lät han Sebulons och Naftalis land vara föraktat, men i kommande dagar skall han ge ära åt trakten utmed havsvägen, landet på andra sidan Jordan, hednafolkens Galileen.


text:
Det folk som vandrar i mörkret skall se ett stort ljus, över dem som bor i dödsskuggans land skall ljuset stråla fram.


text:
Det folk som du inte givit stor glädje, låter du bli talrikt. De skall glädja sig inför dig, så som man gläds under skördetiden, så som man fröjdar sig när man delar byte.


text:
Ty deras bördors ok, deras skuldrors gissel och deras plågares stav bryter du sönder liksom i Midjans tid.


text:
Ja, varje stövel buren under stridslarm och varje mantel vältrad i blod skall brännas upp och förtäras av eld.


text:
Ty ett barn blir oss fött, en son blir oss given. På hans axlar vilar herradömet, och hans namn är: Under, Rådgivare, Mäktig Gud, Evig Fader, Fridsfurste.


text:
Så skall herradömet bli stort och friden utan slut över Davids tron och hans kungarike. Det skall befästas och stödjas med rätt och rättfärdighet från nu och till evig tid. HERREN Sebaots nitälskan skall göra detta.


text:
Allt folket får erfara det, Efraim och Samarias invånare, de som säger i stolthet och i hjärtats högmod:


text:
"Tegelstenar har fallit, men vi skall bygga med huggen sten. Mullbärsfikonträd har man huggit ner, men vi sätter cedrar i deras ställe."


text:
arameerna från den ena sidan, filisteerna från den andra, och de skall sluka Israel med glupska gap. Med allt detta upphör inte hans vrede, hans hand är ännu uträckt.


text:
Därför skall HERREN hugga av från Israel både huvud och svans, både palmtopp och sävstrå, allt på en dag.


text:
Därför kan Herren inte glädja sig över deras unga män, eller förbarma sig över deras faderlösa och änkor. Ty alla är de skenheliga och gör det som är ont, varje mun talar dårskap. Med allt detta upphör inte hans vrede, hans hand är ännu uträckt.


text:
Ja, ogudaktigheten brinner som en eld, den förtär tistel och törne. Den antänder snårskogen så att den går upp i höga virvlar av rök.


text:
Genom HERREN Sebaots vrede står landet i brand, och folket är som ved för elden. Ingen skonar sin broder.


text:
Man river åt sig till höger men förblir hungrig, man tar för sig till vänster men blir inte mätt. Var och en äter köttet på sin egen arm:


text:
Manasse äter Efraim och Efraim Manasse. Tillsammans angriper de Juda. Med allt detta upphör inte hans vrede, hans hand är ännu uträckt.


text:
för att förvrida rättvisan för de nödställda och beröva de nertryckta i mitt folk deras rätt, för att göra änkor till sitt byte och plundra de faderlösa.


text:
Vad skall ni göra på räkenskapsdagen, när förödelsen kommer fjärran ifrån? Till vem skall ni fly för att få hjälp, och var skall ni göra av era rikedomar?


text:
Den som inte faller på knä bland fångar måste falla bland de dräpta. Med allt detta upphör inte hans vrede, hans hand är ännu uträckt.


text:
Jag sände honom mot ett gudlöst folk, mot min vredes folk. Jag befallde honom att plundra och ta byte och trampa ner dem som smuts på gatorna.


text:
Men så menade inte han, i sitt hjärta tänkte han inte så. Hans hjärta stod efter att förgöra, att utrota många folk.


text:
Eftersom min hand har drabbat andra gudars riken, som hade fler gudabilder än Jerusalem och Samaria,


text:
skulle jag då inte göra med Jerusalem och dess gudabilder som jag har gjort med Samaria och dess gudar?"


text:
Men när Herren har fullbordat allt sitt verk på Sions berg och i Jerusalem, skall jag ställa Assurs kung till svars för frukten av hans hjärtas övermod och hans stolta ögons högmod.


text:
Ty han säger: "Med min hands kraft har jag utfört detta och genom min vishet, eftersom jag är så klok. Jag tog bort folkens gränser, jag plundrade deras skatter, som den mäktige störtade jag härskarna.


text:
Min hand har funnit folkens skatter. Liksom i ett fågelbo, där alla övergivna ägg är samlade, har jag samlat hela jorden. Det fanns ingen som rörde en vinge eller öppnade näbben och pep."


text:
Skall yxan upphöja sig över honom som hugger med den, eller sågen förhäva sig över honom som sätter den i rörelse? Som om käppen kunde svinga den som lyfter den, eller staven lyfta den som inte är av trä!


text:
Därför skall Herren, HERREN Sebaot, sända en tärande sjukdom bland hans feta män, och under hans härlighet skall en låga brinna lik en lågande eld.


text:
Och Israels ljus skall vara som en eld, hans Helige som en låga, och den skall bränna upp och förtära hans törnen och tistlar, allt på en dag.


text:
På hans skogs och fruktträdgårds härlighet skall han fullständigt göra slut. Det skall bli som när en sjuk tynar bort.


text:
På den dagen skall kvarlevan av Israel och de räddade av Jakobs hus inte längre stödja sig vid honom som slog dem. I trohet skall de stödja sig på HERREN, Israels Helige.


text:
Ty om än ditt folk, Israel, vore som havets sand, så skall bara en kvarleva av det vända om. Förödelse är beslutad, flödande av rättfärdighet.


text:
Därför säger Herren, HERREN Sebaot så: Mitt folk, du som bor i Sion, frukta inte för Assur. Han skall slå dig med riset och höja sin stav mot dig, som man gjorde i Egypten.


text:
HERREN Sebaot skall svänga sitt gissel över dem, som när han slog Midjan vid Orebsklippan. Sin stav, som han räckte ut över havet, skall han åter höja, som han gjorde i Egypten.


text:
På den dagen skall hans börda tas bort ifrån din skuldra och hans ok ifrån din nacke. Ty oket skall brista på grund av fetman.


text:
Ännu samma dag gör han halt i Nob. Han svingar sin hand mot dottern Sions berg, mot Jerusalems höjd.


text:
Se, Herren, HERREN Sebaot skall hugga av den lummiga kronan med våldsam kraft. De resliga stammarna skall fällas, de höga träden störta ner.


text:
Men ett skott skall skjuta upp ur Isais avhuggna stam, en telning från hans rötter skall bära frukt.


text:
Över honom skall HERRENS Ande vila, Anden med vishet och förstånd, Anden med råd och styrka, Anden med kunskap och fruktan för HERREN.


text:
Han skall ha sin glädje i HERRENS fruktan. Han skall inte döma efter vad ögonen ser eller utöva lag efter vad öronen hör,


text:
utan med rättfärdighet skall han döma de fattiga, med rättvisa skaffa rätt åt de ödmjuka på jorden. Han skall slå jorden med sin muns stav, med sina läppars andedräkt döda de ogudaktiga.


text:
Vargar skall bo tillsammans med lamm, leoparder ligga bland killingar. Kalvar och unga lejon och gödboskap skall vara tillsammans, och en liten pojke skall valla dem.


text:
Kor och björnar skall gå och beta, deras ungar skall ligga tillsammans, och lejon skall äta halm som oxar.


text:
Ingen skall göra något ont eller förstöra något på hela mitt heliga berg, ty landet skall vara fullt av HERRENS kunskap, liksom vattnet täcker havet.


text:
Det skall ske på den dagen att hednafolken skall söka Isais rot, där han står som ett baner för folken, och hans boning skall vara härlig.


text:
På den dagen skall Herren för andra gången räcka ut handen för att friköpa en rest av sitt folk, som är kvar från Assyrien, Egypten, Patros, Nubien, Elam, Sinear, Hamat och havsländerna.


text:
Han skall resa ett baner för hednafolken och samla de fördrivna av Israel och de kringspridda av Juda från jordens fyra hörn.


text:
Då skall Efraims avund upphöra och Juda fiender utrotas. Efraim skall inte avundas Juda, och Juda inte vara fiende till Efraim.


text:
Och de skall slå ner på filisteernas skuldra i väster, tillsammans skall de ta byte från folken i öster. Över Edom och Moab skall de räcka ut sin hand och Ammons barn skall lyda dem.


text:
Och HERREN skall låta Egyptens havsvik torka ut och lyfta sin hand mot floden genom en brännande vind. Han skall klyva den i sju bäckar, så att man kan gå torrskodd över.


text:
Det skall bli en banad väg för den rest av hans folk som är kvar från Assyrien, liksom det var för Israel den dag de drog upp ur Egyptens land.


text:
På den dagen skall du säga: "Jag tackar dig, HERRE, du var vred på mig, men din vrede har upphört och du tröstar mig.


text:
Se, Gud är min frälsning, jag är trygg och fruktar inte, ty HERREN HERREN är min starkhet och min lovsång. Han har blivit min frälsning."


text:
På den dagen skall ni säga: "Tacka HERREN, åkalla hans namn, gör hans gärningar kända bland folken. Förkunna att hans namn är upphöjt.


text:
Res upp ett baner på ett kalt berg, ropa högt till dem, vinka med handen att de må dra in genom de mäktigas portar.


text:
Jag har befallt mina heliga, jag har också kallat mina krigare till mitt vredesverk, min stolta, jublande skara.


text:
Hör, det dånar på bergen som av ett stort folk! Hör, det sorlar av riken, av samlade hednafolk! HERREN Sebaot mönstrar sin krigshär.


text:
Från fjärran land kommer de, från himlens ände, HERREN och hans vredes redskap, för att fördärva hela landet.


text:
De blir slagna av skräck, plågor och kval griper dem, de våndas som en barnaföderska. Häpen stirrar den ene på den andre, deras ansikten blossar som eldslågor.


text:
Se, HERRENS dag kommer, fruktansvärd, med förbittring och brinnande vrede, för att ödelägga landet och utrota syndarna som bor där.


text:
Ty himlens stjärnor och stjärnbilder sänder inte mer sitt ljus. Solen går upp mörk, och månens ljus lyser inte.


text:
Jag skall straffa världen för dess ondska, de ogudaktiga för deras missgärning. Jag skall göra slut på de stoltas övermod och slå ner tyrannernas högmod.


text:
Därför skall jag få himlen att darra, och jorden att gunga och skaka i sina grundvalar - genom HERREN Sebaots förbittring, på hans brinnande vredes dag.


text:
Liksom en bortjagad gasell och en fårhjord som ingen samlar skall de vända hem, var och en till sitt folk, och fly, var och en till sitt land.


text:
Deras späda barn skall krossas inför deras ögon, deras hus skall plundras och deras kvinnor våldtas.


text:
Deras bågar fäller unga män, de har inget förbarmande med fostret i moderlivet, de har inget medlidande med barn.


text:
Med Babel, rikenas krona, kaldeernas vackra stolthet, skall det gå som när Gud omstörtade Sodom och Gomorra.


text:
Aldrig mer skall det bli bebyggt, från släkte till släkte skall det ligga obebott. Ingen arab skall där slå upp sitt tält, ingen herde slå läger med sin hjord.


text:
Där skall öknens djur lägga sig ner, dess hus skall fyllas av ugglor. Där skall strutsar bo, där skall getabockar hoppa omkring.


text:
Schakaler skall tjuta i dess palats och ökenhundar i de praktfulla slotten. Dess tid kommer snart, dess dagar skall inte fördröjas.


text:
HERREN skall förbarma sig över Jakob och ännu en gång utvälja Israel och låta dem få ro i deras eget land. Främlingar skall sluta sig till dem och hålla sig till Jakobs hus.


text:
Folken skall ta dem och föra dem hem. Och Israels hus skall få dem som sin egendom i HERRENS land som tjänare och tjänarinnor. Så skall deras fångvaktare bli deras fångar, och de skall råda över sina förtryckare.


text:
På den dag då HERREN ger dig ro från din smärta och oro och från det hårda arbete som har varit lagt på dig,


text:
skall du stämma upp denna visa över kungen i Babel och säga: "Hur har inte förtryckaren fått ett slut, indrivningen av guld en ände!


text:
som i grymhet slog folken med slag på slag och i vrede härskade över folkslagen med skoningslös förföljelse.


text:
Även cypresserna gläds över ditt fall, likaså Libanons cedrar: `Nu när du ligger där, skall ingen komma och hugga ner oss.`


text:
Dödsriket därnere kommer i rörelse för din skull, för att ta emot dig när du kommer. Det väcker upp de avlidnas andar för din skull, alla jordens ledare. Det låter hednafolkens alla kungar stå upp från sina troner.


text:
Alla börjar de tala och säger till dig: `Har också du blivit svag som vi? Du har blivit som en av oss.`


text:
Ner till dödsriket har din härlighet måst fara och dina harpors buller. Förruttnelse är bädden under dig och maskar ditt täcke.


text:
Hur har du inte fallit från himlen, du strålande stjärna, du gryningens son! Hur har du inte blivit fälld till jorden, du som slog ner folken till marken!


text:
Du sade i ditt hjärta: `Jag skall stiga upp till himlen, ovanför Guds stjärnor skall jag upprätta min tron. Jag skall sätta mig på mötesberget längst upp i norr.


text:
De som ser dig stirrar på dig, de granskar dig och säger: `Är detta den man som kom jorden att darra och kungariken att skaka,


text:
men du är bortkastad från din grav, lik en föraktad gren, täckt av dräpta män som genomborrats av svärd och förts ner till gropens stenar. Du är lik ett förtrampat as.


text:
Du skall inte som de få vila i en grav, ty du fördärvade ditt eget land och dräpte ditt eget folk. Om ogärningsmännens avkomma skall man aldrig mer tala.


text:
Anställ ett blodbad på hans söner för deras fäders missgärning. De får inte stå upp och ta jorden i besittning och fylla landets yta med städer."


text:
Jag skall resa mig upp emot dem, säger HERREN Sebaot, och utrota ur Babel både namn och kvarleva, både barn och efterkommande, säger HERREN.


text:
Jag skall göra det till ett tillhåll för hägrar och fylla det med sumpsjöar, jag skall sopa bort det med ödeläggelsens kvast, säger HERREN Sebaot.


text:
HERREN Sebaot har svurit och sagt: Sannerligen, som jag har tänkt, så skall det ske, det jag har beslutat skall bli verklighet.


text:
Jag skall krossa Assur i mitt land, på mina berg skall jag trampa ner honom. Då skall hans ok lyftas av dem, hans börda lyftas från deras skuldror.


text:
Ty HERREN Sebaot har beslutat det, vem kan då göra det om intet? Hans hand är uträckt, vem kan då hindra den?


text:
Gläd er inte, alla ni filisteer, över att det ris som slog er är sönderbrutet, ty från ormens rot skall en giftorm komma, och dess avkomma blir en flygande seraf-orm.


text:
De utblottades förstfödda skall finna bete, de fattiga skall vila i trygghet. Men din rot skall jag döda genom hunger, de som blir kvar av dig skall dräpas.


text:
Jämra dig, du port! Ropa, du stad! Alla i filisteernas land smälter bort av ångest. Ty ett rökmoln kommer norrifrån och ingen blir efter i fiendernas led.


text:
Vad skall man svara det främmande folkets sändebud? - Att HERREN har grundat Sion, och där har de betryckta i hans folk sin tillflykt.


text:
Profetia om Moab: På en natt är Ar-Moab ödelagt och förstört. På en natt är Kir-Moab ödelagt och tystat.


text:
Han går upp till sitt tempel, till Dibon och upp på offerhöjderna för att gråta. Över Nebo och Medeba jämrar sig Moab, alla huvuden där är rakade, alla skägg avskurna.


text:
På deras gator har man svept sig i säcktyg. På deras tak och på deras torg jämrar sig alla, medan tårarna rinner.


text:
Hesbon och Eleale höjer klagorop, det hörs ända till Jahas. Därför jämrar sig Moabs krigare, deras själ våndas i dem.


text:
Mitt hjärta sörjer över Moab. Flyktingarna därifrån flyr till Soar, till Eglat-Selisija. Under gråt stiger man upp på Halluhits höjd, på vägen till Horonajim höjs klagorop över förstörelsen.


text:
Ty Dimons vatten är fulla av blod, men ännu mer skall jag låta komma över Dimon: ett lejon för den som undkommer från Moab och för dem som finns kvar i landet.


text:
"Ge oss råd, döm oss rättvist. Låt din skugga vara som natten nu mitt på dagen. Göm de fördrivna, röj inte flyktingarna!


text:
Låt mina fördrivna bo hos dig, Moab var ett gömställe för dem undan fördärvaren. Ty utpressaren finns inte mer, skövlingen är slut och förtryckaren försvunnen ur landet.


text:
Då skall en tron befästas genom nåd. I trohet skall en furste sitta på den i Davids hydda, en som söker det rätta och främjar rättfärdighet."


text:
Vi har hört om Moabs stolthet, hur stolt han är, om hans högfärd, högmod och våldsamma vrede, och hans tomma skryt.


text:
Därför skall Moab jämra sig över Moab. Alla skall jämra sig. Över Kir-Haresets russinkakor skall ni sucka i djup bedrövelse.


text:
Ty Hesbons fält tynar bort, liksom Sibmas vinstockar. Deras ädla druvor slogs till marken av folkens herrar. Deras rankor nådde ända till Jaeser och bredde ut sig i öknen, deras grenar sträckte sig ut över havet.


text:
Därför gråter jag över Sibmas vinstockar, så som Jaeser gråter. Med mina tårar kommer jag att dränka dig, Hesbon, och dig, Eleale. Glädjeropen över din mogna frukt och din kornskörd har upphört.


text:
Glädje och fröjd har försvunnit från de bördiga fälten och i vingårdarna hörs ingen sång, inget jubel. Ingen trampar vin i pressarna, på glädjeropen har jag gjort slut.


text:
Ty hur Moab än träder upp på offerhöjden och där arbetar sig trött, hur han än går till sin helgedom och ber, så uträttar han ingenting med det.


text:
Men nu har HERREN åter talat och sagt: Inom tre år, så som daglönaren räknar åren, skall Moab i sin härlighet, med alla sina stora skaror, bli räknad för intet. Och det som blir kvar skall vara litet och obetydligt och inte mycket värt.


text:
Aroers städer blir övergivna. De blir ett tillhåll för hjordar som lägger sig där, utan att någon skrämmer dem.


text:
Och Efraims befästa stad skall inte längre finnas till, inte heller Damaskus kungadöme och återstoden av Aram. Det skall gå med dem som med Israels barns härlighet, säger HERREN Sebaot.


text:
Det skall vara som när skördemannen samlar ihop säd och med sin arm skördar axen. Han skall då vara lik en som plockar ax i Refaimdalen.


text:
Bara en efterskörd lämnas kvar, som när man skakar ett olivträd, två eller tre mogna oliver blir kvar högst uppe i toppen, fyra eller fem på trädets kvistar, säger HERREN, Israels Gud.


text:
Människorna skall inte vända sin blick till de altaren som deras händer har gjort. På sina fingrars verk skall de inte se, inte på aserorna eller på solstoderna.


text:
På den dagen skall deras befästa städer vara som övergivna fästen i skogen och på bergstopparna, som övergavs när Israels barn drog in. Allt skall bli ödelagt.


text:
Ty du hade glömt din frälsnings Gud, du kom inte ihåg din styrkas klippa. Därför planterade du ljuvliga planteringar och satte främmande skott i dem.


text:
Den dag du planterade dem inhägnade du dem, och tidigt kom dina plantor att blomma, men skörden uteblev på skördedagen, då plågan blev mycket svår.


text:
Hör larmet av många folk, det brusar som havet brusar. Det dånar av folkslag, det dånar som väldiga vatten dånar.


text:
Folkslag dånar, som stora vatten dånar. Men han tillrättavisar dem och de flyr bort i fjärran. De jagas som agnar för vinden på bergen, som virvlande löv för stormen.


text:
När aftonen är inne, se, då kommer plötsligt förskräckelse, och innan morgonen gryr är de borta. Detta är våra rövares del och våra plundrares lott.


text:
du som har sänt budbärare över havet, i papyrusbåtar bort över vattnet. Ge er av, ni snabba sändebud, till det resliga folket med glänsande hy, till folket som inger fruktan vida omkring, det starka och segerrika folket i landet som delas av floder.


text:
Alla ni världens invånare, ni som bor på jorden, se upp när man reser baner på bergen, lyssna när man stöter i basun!


text:
Ty så har HERREN sagt till mig: "I stillhet skall jag skåda ner från min boning, som solglans glöder från en klar himmel, som molnet släpper ut dagg under skördens hetta."


text:
Ty innan skördetiden är inne, när blomningen är över och blomman förbyts i mognande druva, skall han skära av rankorna med vingårdskniv och hugga bort grenarna.


text:
Allt skall lämnas till rovfåglarna på bergen och åt djuren på marken. På dem skall rovfåglarna tillbringa sommaren, på dem skall markens alla djur övervintra.


text:
På den tiden skall gåvor bäras fram till HERREN Sebaot från det resliga folket med glänsande hy, från folket som inger fruktan vida omkring, det starka och segerrika folket i landet som delas av floder, till platsen för HERREN Sebaots namn, Sions berg.


text:
Profetia om Egypten. Se, HERREN far fram på en snabb sky och kommer till Egypten. Egyptens avgudar bävar inför honom, och egyptiernas hjärtan smälter i deras bröst.


text:
Jag skall uppegga egyptier mot egyptier, broder skall strida mot broder och vän mot vän, stad mot stad och rike mot rike.


text:
Egyptiernas mod skall försvinna, deras planer skall jag göra om intet. De skall fråga sina avgudar och trollkarlar, andebesvärjare och spåmän.


text:
Jag skall överlämna egyptierna i en hård herres hand, en grym kung skall råda över dem, säger Herren, HERREN Sebaot.


text:
Ängarna vid Nilen längs flodens strand och alla sädesfält vid floden, skall torka ut, fördärvas och bli till intet.


text:
Nilens fiskare skall klaga, alla som kastar ut krok i floden skall sörja, de som lägger ut nät i vattnet skall bli modlösa.


text:
Som dårar står alla Soans furstar, faraos visaste rådgivare ger oförnuftiga råd. Hur kan ni säga till farao: "Jag är son till visa män, son till forntida kungar"?


text:
Var finns nu dina visa män? Låt dem tala om för dig nu - för de vet ju - vad HERREN Sebaot har beslutat om Egypten.


text:
Soans furstar handlar dåraktigt, Nofs furstar är bedragna, de har lett Egypten vilse, de som var hörnstenar i Egyptens stammar.


text:
HERREN har utgjutit en förvirringens ande bland dem, så att de leder Egypten vilse i allt det gör, likt en drucken som raglar i sina spyor.


text:
På den dagen skall egyptierna vara som kvinnor. De skall skälva och vara förskräckta för HERREN Sebaots upplyfta hand, när han lyfter den mot dem.


text:
Och Juda land skall vara en skräck för egyptierna. Så ofta någon nämner det för dem skall de bli förskräckta, på grund av det beslut som HERREN Sebaot har fattat mot det.


text:
På den dagen skall det finnas fem städer i Egyptens land som talar Kanaans språk och som svär vid HERREN Sebaot. En av dem skall heta Ir-Haheres.


text:
På den tiden skall ett altare vara rest åt HERREN mitt i Egyptens land och en stod åt HERREN vid landets gräns.


text:
De skall vara till tecken och vittnesbörd om HERREN Sebaot i Egyptens land. Ty när de ropar till HERREN på grund av förtryckarna, skall han sända dem en frälsare, en stor frälsare, och han skall befria dem.


text:
HERREN skall göra sig känd för egyptierna, och egyptierna skall på den tiden lära känna HERREN. De skall tjäna honom med slaktoffer och matoffer och avge löften åt HERREN och infria dem.


text:
Så skall HERREN slå Egypten - slå, men också hela. När de omvänder sig till HERREN, skall han bönhöra dem och hela dem.


text:
På den dagen skall det finnas en banad väg mellan Egypten och Assyrien, och assyrierna skall komma in i Egypten och egyptierna in i Assyrien, och egyptierna skall tjäna HERREN tillsammans med assyrierna.


text:
På den dagen skall Israel vara den tredje vid sidan av Egypten och Assyrien, en välsignelse mitt på jorden.


text:
HERREN Sebaot skall välsigna dem och säga: Välsignad vare Egypten, mitt folk, och Assyrien, mina händers verk, och Israel, min arvedel!


text:
på den tiden talade HERREN genom Jesaja, Amos son. Han sade: "Stå upp, lös säcktygskläderna från dina höfter och tag av skorna från dina fötter." Han gjorde så och gick naken och barfota.


text:
Sedan sade HERREN: "Liksom min tjänare Jesaja har gått naken och barfota, och nu i tre år varit ett tecken och förebud angående Egypten och Nubien,


text:
så skall kungen i Assyrien låta fångarna från Egypten och de bortförda från Nubien, både unga och gamla, föras bort nakna och barfota, med blottad bak, till skam för Egypten.


text:
Då skall de bli förfärade och skämmas över Nubien som var deras hopp och över Egypten som var deras ära.


text:
På den dagen skall de som bor i detta kustland säga: Se, så gick det med dem som var vårt hopp, dem som vi flydde till för att få hjälp och bli räddade undan kungen i Assyrien. Hur skall då vi komma undan?"


text:
Profetia om Öknen vid havet. Liksom en storm, som far fram i Negev, kommer det från öknen, från det fruktansvärda landet.


text:
En hemsk syn har uppenbarats för mig: "Bedragaren bedrar, plundraren plundrar. Drag upp, du Elam! Träng på, du Mediens folk! På all suckan skall jag göra slut."


text:
Därför är mina höfter fulla av smärta, ångest har gripit mig lik en barnaföderskas ångest. Jag är nertryckt, så att jag inte kan höra, jag är bestört, så att jag inte kan se.


text:
Mitt hjärta är utom sig, bävan överväldigar mig. Skymningen, som jag längtade efter, får mig att darra.


text:
Och han såg en hästvagn och ett par ryttare, en åsnevagn och en kamelvagn. Han gav noga akt, mycket noga.


text:
Han började ryta som ett lejon: "Herre, här står jag ständigt på vakt, dagen lång, jag stannar här på min post natt efter natt.


text:
Och se, här kommer en vagn med män och ett par ryttare!" Och han tog till orda och sade: "Babel har fallit, ja, det har fallit! Alla dess uthuggna avgudabilder är nerslagna till marken."


text:
O, du mitt krossade, mitt söndertröskade folk, vad jag har hört av HERREN Sebaot, Israels Gud, det har jag förkunnat för er.


text:
Profetia om Duma. Man ropar till mig från Seir: "Väktare, vad återstår av natten? Väktare, vad återstår av natten?"


text:
Ty så har Herren sagt till mig: Inom ett år, så som daglönaren räknar året, skall all Kedars härlighet vara slut,


text:
och få skall vara kvar av de många bågskyttarna, Kedars väldiga krigare. Ty så har HERREN, Israels Gud, talat.


text:
Du larmfyllda, du bullrande stad, du glada stad! Dina slagna har inte blivit slagna med svärd, inte heller dödats i strid.


text:
Alla dina furstar har flytt tillsammans, utan bågskott blev de fångar. Alla som påträffades hos dig blev fångar, hur långt bort de än flydde.


text:
Därför säger jag: Vänd blicken bort ifrån mig, bittert måste jag gråta. Bemöda er inte att trösta mig över att dottern mitt folk har blivit förstörd.


text:
Ja, en dag av förvirring, nertrampning och bestörtning kommer från Herren, HERREN Sebaot, i Synernas dal, med nerbrutna murar och rop upp mot berget.


text:
Mellan de båda murarna gör ni en behållare för vattnet från Gamla dammen. Men ni ser inte upp till honom som har gjort detta, till honom som för länge sedan har bestämt det.


text:
Herren, HERREN Sebaot kallar er på den dagen till gråt och sorg, till att raka era huvuden och klä er i säcktyg.


text:
Men i stället ägnar ni er åt munterhet och glädje. Ni dödar oxar och slaktar får, ni äter kött och dricker vin och säger: "Låt oss äta och dricka, för i morgon dör vi."


text:
Men HERREN Sebaot uppenbarade detta i mina öron: Sannerligen, denna er missgärning skall inte bli försonad, så länge ni lever, säger Herren, HERREN Sebaot.


text:
Vad gör du här? Vem tänker du lägga här, eftersom du här hugger ut en grav åt dig? Du hugger ut din grav högt uppe, du urholkar klippan till en boning åt dig.


text:
Han skall rulla ihop dig till ett nystan och kasta dig som en boll bort till ett vidsträckt land. Där skall du dö, och dit skall dina härliga vagnar komma, du skamfläck för din herres hus.


text:
Honom skall jag klä i din dräkt, spänna på ditt bälte och lägga din myndighet i hans hand, så att han blir en far för Jerusalems invånare och för Juda hus.


text:
Jag skall ge honom nyckeln till Davids hus att bära. När han öppnar skall ingen kunna stänga, och när han stänger skall ingen kunna öppna.


text:
Jag skall slå in honom som en stadig spik i en fast vägg, och han skall bli som en härlig tron för sin fars hus.


text:
Och på honom skall de hänga all härlighet i hans fars hus, ättlingarna och avkomlingarna - alla mindre kärl, skålar och alla slags krukor.


text:
På den dagen, säger HERREN Sebaot, skall spiken, som var inslagen i den fasta väggen tas bort, huggas av och falla ner. Bördan som hängde på den skall förstöras. Så har HERREN talat.


text:
Profetia om Tyrus. Jämra er, ni fartyg från Tarsis, ty det är ödelagt, utan hus och utan ingång. Från kitteernas land når dem budskapet om detta.


text:
Av Sihors säd och Nilflodens skördar skaffade du dig förtjänst genom att fara över stora vatten och driva handel. Du blev en marknadsplats för folken.


text:
Stå där med skam, Sidon, ty havet har sagt, ja, havets fäste säger: "Jag har inte haft födslosmärtor, inte fött barn, inte fött upp unga män eller fostrat jungfrur."


text:
Vem har beslutat detta om Tyrus, hon som delade ut kronor, hade köpmän som var furstar och handelsmän som var stormän på jorden?


text:
HERREN Sebaot har beslutat det för att slå ner all stolt härlighet och ödmjuka alla stormän på jorden.


text:
Han räckte ut sin hand över havet, han kom kungariken att skaka. HERREN befallde att Kanaans fästen skulle ödeläggas.


text:
Han sade: "Du skall aldrig mer jubla, du kränkta jungfru, du Sidons dotter. Stå upp och drag bort till kitteernas land. Men inte heller där skall du få ro.


text:
Se på kaldeernas land. Detta folk finns inte mer. Assyrierna gav detta land åt ökendjur. De uppförde sina belägringstorn, rev ner palatsen i landet och förvandlade det till en grushög.


text:
På den dagen skall Tyrus vara bortglömt i sjuttio år, lika länge som en kungs dagar. Men efter sjuttio år skall det gå med Tyrus som i visan om skökan:


text:
"Tag din harpa och gå omkring i staden, du bortglömda sköka. Spela vackert och sjung flitigt, så att du blir ihågkommen."


text:
Ty efter sjuttio år skall HERREN se till Tyrus, och hon skall åter ta emot skökolön och bedriva otukt med jordens alla länder i hela världen.


text:
Men hennes handelsvinst och hennes lön skall helgas åt HERREN. Det skall inte lagras eller läggas undan, utan hennes vinst skall gå till dem som bor inför HERRENS ansikte för att de skall ha tillräckligt med mat och vackra kläder.


text:
Det går prästen som folket, husbonden som tjänaren, husmodern som tjänarinnan, säljaren som köparen, låntagaren som långivaren, den skuldsatte som borgensmannen.


text:
Jorden har blivit orenad under sina invånare, ty de har överträtt Guds undervisning, kränkt lagarna och brutit det eviga förbundet.


text:
Därför förtär en förbannelse jorden, de som bor på den måste straffas för sin skuld. Därför tynar jordens invånare bort, bara några få är kvar.


text:
Ty det skall bli på jorden bland folken, som när man slår ner oliver, eller som när man gör en efterskörd sedan vinbärgningen är avslutad.


text:
Från jordens ände hör vi lovsånger: "Ära till den Rättfärdige!" Men jag sade: Jag arme, jag arme, ve mig! Förrädare förråder. Ja, med förräderi förråder förrädarna.


text:
Det skall ske att den som flyr undan förskräckelsens rop störtar i fallgropen, och den som kommer upp ur fallgropen fångas i snaran. Ty fönstren i höjden är öppna och jordens grundvalar skakar.


text:
Jorden raglar som en drucken. Den svajar fram och tillbaka som en vakthydda i trädets topp. Dess missgärning vilar tung på den. Den skall falla och inte mer resa sig.


text:
De skall samlas ihop som fångar i fånggropen, de skall stängas inne i fängelse. Efter lång tid når straffet dem.


text:
Då skall månen blygas och solen skämmas, ty HERREN Sebaot skall då vara konung på Sions berg och i Jerusalem och inför sina äldste, i härlighet.


text:
HERRE, du är min Gud! Jag vill upphöja dig, jag vill prisa ditt namn, för du gör underbara ting, dina rådslut från fordom utför du med trofasthet och sanning.


text:
Du har gjort stad till stenhög, befäst stad till ruiner, och främlingars fäste skall inte längre vara stad, det skall aldrig mer byggas upp.


text:
Du är ett skydd för den svage, ett skydd för den fattige i hans nöd, en tillflykt undan storm, en skugga undan hetta. Ty de skoningslösas andedräkt är som en storm mot en vägg.


text:
Som du kuvar hettan när det är som torrast, så kuvar du främlingarnas larm. Ja, som hettan dämpas av molnets skugga, så dämpas de skoningslösas sång.


text:
HERREN Sebaot skall på detta berg göra en festmåltid för alla folk, en festmåltid med utsökta rätter och gamla viner, ja, med bästa vin, väl klarat.


text:
Han skall på detta berg göra om intet den slöja som beslöjar alla folk, det täckelse som täcker alla folkslag.


text:
Han skall för alltid göra döden om intet. Herren HERREN skall torka bort tårarna från alla ansikten, sitt folks vanära skall han ta bort från hela jorden. Ty HERREN har talat.


text:
På den dagen skall man säga: Se, här är vår Gud! Honom väntade vi på, han skall frälsa oss. Ja, här är HERREN som vi väntade på. Låt oss vara glada och fröjdas över hans frälsning.


text:
Ty HERRENS hand skall vila över detta berg, men Moab skall trampas ner i sitt eget land liksom halm trampas ner i gödselhögen.


text:
Hur han än där breder ut sina händer, lik simmaren som simmar, skall dock hans stolthet brytas ner trots hans händers alla konster.


text:
Ja, dina murars höga fästningsverk störtar han omkull och förödmjukar, han slår dem till jorden, ner i stoftet.


text:
På den dagen skall man sjunga denna sång i Juda land: Vi har en stark stad. Han reser upp murar och skyddsvärn till vår räddning.


text:
Han störtar ner dem som tronar i höjden, den stolta staden förödmjukar han. Han slår den till jorden, han låter den komma ner i stoftet.


text:
Min själ längtar efter dig om natten, ja, anden i mig söker dig. Ty när dina domar drabbar jorden, lär sig världens invånare rättfärdighet.


text:
När den ogudaktige får nåd, lär han sig inte rättfärdighet. I det land där rätt skulle råda, handlar han orätt, han ser inte HERRENS höghet.


text:
HERRE, din hand är upplyft, men de ser det inte. De skall se din iver för folket och blygas, ja, den eld som är avsedd för dina fiender skall förtära dem.


text:
De döda får inte liv igen, de avsomnade står inte upp. Därför har du gripit in och förgjort dem. Du har fullständigt utplånat minnet av dem.


text:
Du har förökat folket, HERRE. Du har förökat folket och bevisat dig härlig, du har utvidgat landets alla gränser.


text:
Som en havande kvinna våndas, då hon är nära att föda och ropar ut sin smärta, så är det med oss inför dig, HERRE.


text:
Vi var havande och våndades, men vi födde vind. Vi har inte skaffat räddning åt landet, och ingen föds till att bo på jorden.


text:
Dina döda skall bli levande, mina dödas kroppar skall uppstå. Vakna upp och jubla, ni som bor i stoftet, ty din dagg är ljusets dagg, och jorden skall ge igen de avsomnade.


text:
Kom mitt folk och gå in i dina kamrar, stäng igen dörrarna efter dig. Göm dig ett litet ögonblick, till dess vreden har gått förbi.


text:
Ty se, HERREN kommer ut ur sin boning för att straffa jordens invånare för deras missgärning. Jorden skall blottlägga sina blodskulder och inte längre dölja sina dräpta.


text:
På den dagen skall HERREN med sitt hårda, stora och starka svärd, straffa Leviatan, den snabba ormen, och Leviatan, den ringlande ormen, och han skall döda draken i havet.


text:
Jag, HERREN, sköter om den, ständigt vattnar jag den. Både dag och natt vaktar jag den, så att ingen skall skada den.


text:
Jag hyser ingen vrede. Hade jag törne och tistel att strida emot, skulle jag gå lös på dem och bränna upp alltsammans,


text:
I kommande dagar skall Jakob slå rot, Israel grönska och blomstra. De skall fylla hela världen med frukt.


text:
Har han slagit Israel, så som han slog dem som slog hans folk? Eller dräpte han Israel, så som dess dråpare blev dräpta?


text:
Nej, väl tillrättavisade han folket när han förkastade och försköt det, väl ryckte han bort det med sin hårda vind på östanstormens dag.


text:
Men därför blir också Jakobs missgärning försonad, och detta blir följden av att deras synder tas bort: Han gör alla altarets stenar lika kalkstenar som smulas sönder. Aseror och solstoder skall inte mer resas.


text:
Den befästa staden är öde, en folktom plats, övergiven som en öken. Kalvar betar där och lägger sig där, de biter av dess kvistar.


text:
När grenarna är torra bryter man av dem, och kvinnor kommer och gör upp eld med dem. Ty detta är ett folk utan förstånd. Därför visar deras skapare dem inget förbarmande och deras danare dem ingen barmhärtighet.


text:
Det skall ske på den dagen att HERREN inbärgar frukten från den strida floden till Egyptens bäck, och ni skall samlas in en och en, ni Israels barn.


text:
Och det skall ske på den dagen att man skall blåsa i ett stort horn, och de som har varit försvunna i Assyriens land och fördrivna till Egyptens land skall då komma och tillbe HERREN på det heliga berget i Jerusalem.


text:
Ve dig, du stolta krona av Efraims druckna män, du vissnande blomma av hans strålande härlighet på bergskrönet ovanför de vinberusades bördiga dal.


text:
Se, från HERREN kommer en som är stark och mäktig, lik en hagelskur, en förödande storm, lik en flod med väldiga, översvämmande vatten, som med makt slår allt till jorden.


text:
Den vissnande blomman av hans strålande härlighet på bergskrönet ovanför den bördiga dalen skall bli som ett tidigt moget fikon före sommaren: Så snart någon får syn på det slukar han det, medan det ännu är i hans hand.


text:
På den dagen skall HERREN Sebaot bli en härlig krona och en strålande krans för kvarlevan av sitt folk.


text:
Han skall bli en rättens ande för den som skipar rätt och en styrka för dem som driver fienden på porten.


text:
Men också dessa raglar av vin och vinglar av starka drycker. Både präst och profet raglar av starka drycker. De är berusade av vin och vinglar. De raglar när de profeterar, de stapplar när de skipar rätt.


text:
"Vem kan han lära förstånd? För vem förklarar han budskapet? Dem som just är avvanda från modersmjölken, nyss tagna från modersbröstet?


text:
han som en gång sade till dem: "Här är viloplatsen, låt den trötte vila. Här är vederkvickelse." Men de ville inte höra.


text:
Och HERRENS ord blev för dem "bud på bud, bud på bud, ljud på ljud, ljud på ljud, lite här, lite där." Så skall de, bäst de går, falla baklänges och krossas, bli snärjda och fångade.


text:
Ni säger: "Vi har slutit förbund med döden, vi har ingått fördrag med dödsriket. När gisslet far fram som en översvämmande flod, skall det inte nå oss, ty vi har gjort lögnen till vår tillflykt, falskheten till vårt gömställe."


text:
Därför säger Herren HERREN så: Se, jag har lagt en grundsten i Sion, en beprövad sten, en dyrbar hörnsten, en fast grundval. Den som tror på den behöver inte fly.


text:
Och jag skall låta rätten vara mätsnöret och rättfärdigheten sänklodet. Hagel skall slå ner lögnens tillflykt, vatten skall skölja bort gömstället.


text:
Ert förbund med döden skall upplösas, ert fördrag med dödsriket skall inte bestå. När gisslet far fram som en översvämmande flod, skall ni bli nertrampade av det.


text:
Så ofta det far fram, skall det träffa er. Morgon efter morgon skall det fara fram, ja, både dag och natt. Det blir bara förfäran när man förstår budskapet.


text:
Ja, HERREN skall resa sig som på Perasims berg, och han skall vredgas som i Gibeons dal för att utföra sitt verk, sitt främmande verk, och fullgöra sitt arbete, sitt förunderliga arbete.


text:
Sluta nu med ert hån, så att era band inte dras åt ännu hårdare, ty jag har hört från Herren, HERREN Sebaot om förödelse och orubbligt beslutad straffdom över hela jorden.


text:
Är det inte så att när han har berett marken, strör han ut svartkummin och kryddkummin, sår vete i rader och korn på dess plats och spältvete i kanten.


text:
Man tröskar inte heller svartkummin med tröskvagn och låter inte vagnshjul gå över kryddkummin, utan man klappar ut svartkummin med stav och kryddkummin med käpp.


text:
Brödsäden mals och tröskas inte i det oändliga, man driver inte ständigt sina vagnshjul och hästar över den. Man vill ju inte tröska sönder den.


text:
Ve dig, Ariel, Ariel, staden där David slog upp sitt läger! Lägg år till år, låt högtiderna fullborda sitt kretslopp,


text:
så skall jag försätta Ariel i svårigheter. Där skall bli sorg och jämmer, och den skall vara för mig ett verkligt Ariel.


text:
Jag skall slå läger runt omkring dig, omringa dig med belägringsvallar och resa upp bålverk mot dig.


text:
Då skall du bli förnedrad och tala djupt nerifrån jorden, dämpade skall dina ord komma fram ur stoftet. Din röst skall höras ur jorden som en andes röst, ur stoftet skall du viska fram dina ord.


text:
Men många av dina fiender skall bli som fint damm, våldsmännens skara som bortflygande agnar. Detta skall ske plötsligt, på ett ögonblick.


text:
Från HERREN Sebaot skall straffet komma med åska och jordbävning och väldigt dån, med storm och oväder och med flammor av förtärande eld.


text:
Och alla de många folk som förde krig mot Ariel, alla som drog ut i strid mot det och dess befästning och vållade det svårigheter skall vara som en drömsyn om natten.


text:
Som när den hungrige drömmer att han äter och vaknar och känner att magen är tom, som när den törstige drömmer att han dricker och vaknar och känner att han försmäktar av törst, så skall det gå med alla de folk som drog ut i strid mot Sions berg.


text:
Häpna och förundras, stirra er blinda, ja, var blinda. De är druckna, men inte av vin, de raglar, men inte av starka drycker.


text:
Ty HERREN har utgjutit över er en ande med djup sömn och tillslutit era ögon. Han har höljt mörker över profeterna och över siarna, era ledare.


text:
All uppenbarelse har för er blivit som orden i en förseglad bok. Räcker man en sådan bok åt någon som kan läsa och säger: "Läs detta," så svarar han: "Jag kan det inte, den är ju förseglad."


text:
Och räcker man den åt någon som inte kan läsa och säger: "Läs detta", så svarar han: "Jag kan inte läsa."


text:
Herren har sagt: Eftersom detta folk nalkas mig med sin mun och ärar mig med sina läppar men låter sitt hjärta vara långt ifrån mig, är fruktan för mig bara ett inlärt människobud.


text:
Se, därför skall jag ännu en gång göra underbara ting med detta folk, ja, underbara och förunderliga. De visas vishet skall förgå, de förståndigas förstånd skall förmörkas.


text:
Ve dem som går ner i djupen för att dölja sina rådslag för HERREN, som bedriver sina verk i mörkret och säger: "Vem ser oss, och vem känner oss?"


text:
Hur dåraktiga är ni inte! Skall leret anses lika med krukmakaren? Skall verket säga om sin mästare: "Han har inte gjort mig"? Eller skall det formade säga om honom som har format det: "Han förstår ingenting"?


text:
Ännu en liten tid och Libanon skall förvandlas till ett bördigt fält, och det bördiga fältet skall räknas som vildmark.


text:
De ödmjuka skall få allt större glädje i HERREN, de fattigaste bland människor skall fröjda sig i Israels Helige.


text:
de som genom sitt ord kom en människa att synda, som snärjde den som skulle skipa rätt i porten och åsidosatte rätten för den rättfärdige för ingenting.


text:
Därför säger HERREN så till Jakobs hus, han som befriade Abraham: Jakob skall inte mer behöva blygas, hans ansikte skall inte längre blekna,


text:
ty när han, det vill säga hans barn, ser mina händers verk ibland sig, kommer de att hålla mitt namn heligt. De kommer att hålla Jakobs Helige helig och bäva för Israels Gud.


text:
Ve de upproriska barnen, säger HERREN, som rådslår utan mig, som sluter förbund utan att min Ande är med, så att de därigenom hopar synd på synd,


text:
de som drar ner till Egypten, utan att ha rådfrågat min mun, för att söka skydd hos farao och en tillflykt under Egyptens skugga.


text:
men var och en skall skämmas över ett folk som inte kan vara dem till nytta, inte till bistånd eller hjälp, utan endast till skam och hån.


text:
Profetia om djuren i Negev. Genom farornas och ångestens land, där lejoninnor och lejon har sitt tillhåll, där huggormar och giftiga seraf-ormar bor, för de sina rikedomar på åsnors ryggar och sina skatter på kamelers pucklar till ett folk som inte kan hjälpa dem.


text:
Ty Egyptens hjälp är förgäves och till ingen nytta. Därför kallar jag Egypten "Rahab, som ingenting uträttar".


text:
Gå nu och skriv detta på en tavla inför dem och teckna upp det i en bok, så att det bevaras för kommande dagar, alltid och för evigt.


text:
och som säger till siarna: "Skåda inte!" och till profeterna: "Profetera inte för oss det som är sant. Tala smickrande ord till oss, profetera bedrägliga ting.


text:
Därför säger Israels Helige: "Eftersom ni förkastar detta ord och förtröstar på våld och vrånghet och förlitar er på sådant,


text:
skall denna missgärning bli för er som ett fallfärdigt stycke på en hög mur, som buktar ut mer och mer, till dess muren plötsligt rämnar på ett ögonblick.


text:
Den krossas som en lerkruka, så skoningslöst att man inte kan finna en skärva stor nog att med den hämta eld från eldstaden eller ösa upp vatten ur dammen."


text:
Ty så säger Herren HERREN, Israels Helige: "Om ni vänder om och är stilla skall ni bli frälsta. Genom stillhet och förtröstan blir ni starka." Men ni vill inte.


text:
Ni säger: "Nej, på hästar tänker vi fly." Därför skall ni också fly. "På snabba hästar tänker vi ge oss av." Därför skall också era förföljare vara snabba.


text:
Tusen skall fly för en enda mans hot, och för fem mäns hot skall ni alla fly, till dess det som är kvar av er är som en ensam stång på toppen av ett berg, som ett baner på en kulle.


text:
Därför väntar HERREN på att få visa er nåd, därför är han upphöjd för att visa er barmhärtighet. Ty HERREN är en domens Gud. Saliga är alla som väntar på honom.


text:
O, du Sions folk, som bor i Jerusalem, gråt inte mer. Han skall förvisso vara nådig mot dig när du ropar. Så snart han hör din röst, skall han svara dig.


text:
Visserligen skall Herren ge dig nödens bröd och lidandets dryck, men sedan skall dina lärare inte längre gömmas undan, utan dina ögon skall se dina lärare.


text:
Och vare sig du viker av åt höger eller vänster, så skall dina öron höra detta ord ljuda bakom dig: "Här är vägen, gå på den."


text:
Silvret, som dina snidade avgudabilder är överdragna med och guldet som dina gjutna avgudabilder är belagda med, skall du då anse vara orent. Du skall kasta bort det som ett orent plagg och säga till det: "Bort härifrån!"


text:
Och han skall ge regn åt den säd du har sått i jorden, och markens gröda skall ge dig bröd som är rikligt och närande. Den dagen skall din boskap gå i bet på stora betesmarker.


text:
Oxarna och åsnorna, dragdjuren när jorden brukas, skall äta saltad blandsäd som man kastat med sädesvanna och kastskovel.


text:
På den stora slaktens dag, när tornen faller, skall bäckar med strömmande vatten flöda fram på alla höga berg och alla stora höjder.


text:
Månens ljus skall vara som solens och solens ljus skall vara sju gånger klarare, som ett sjufaldigt dagsljus, när den dag kommer då HERREN förbinder sitt folks skador och helar såren efter slagen som det fått.


text:
Se, HERRENS namn kommer fjärran ifrån med brinnande vrede och med tunga rökmoln. Hans läppar är fulla av förbittring, hans tunga är som förtärande eld.


text:
Hans andedräkt är lik en ström som svämmar över, så att den når ända upp till halsen. Ty han vill sålla hednafolken i förintelsens såll och lägga i folkens mun ett betsel som leder dem vilse.


text:
Då skall ni sjunga som under en natt då man firar helig högtid, och era hjärtan skall glädja sig som när man under flöjtspel tågar upp på HERRENS berg, upp till Israels klippa.


text:
Och HERREN skall låta sin majestätiska röst höras och visa hur hans arm drabbar i vrede och förbittring, med förtärande eldslåga, med storm och störtskurar och hagelstenar.


text:
Och så ofta staven far fram och HERREN efter sitt rådslut låter den falla på honom, skall pukor och harpor ljuda. Gång på gång skall han lyfta sin arm för att strida mot honom.


text:
Ty en eldsgrop är sedan länge tillredd, även för kungen har den gjorts redo, den är djup och bred. Dess bål är fylld av eld och ved i överflöd, lik en svavelström skall HERRENS Ande sätta den i brand.


text:
Ve dem som drar i väg ner till Egypten för att få hjälp. De förlitar sig på hästar och förtröstar på vagnar, därför att de är många, och på ryttare, därför att mängden är stor. De vänder inte sin blick till Israels Helige och frågar inte efter HERREN.


text:
Men också han är vis, och låter olyckan komma. Han tar inte tillbaka sina ord. Han reser sig upp mot de ondas hus och mot hjälp från ogärningsmän.


text:
Ty egyptierna är människor och inte Gud, deras hästar är kött och inte ande. HERREN skall räcka ut sin hand, och hjälparen skall vackla och den hjälpte falla, båda skall tillsammans förgås.


text:
Ty så har HERREN sagt till mig: Liksom ett lejon ryter, ett ungt lejon över sitt rov när många herdar samlas emot det, och inte skräms av herdarnas rop eller fruktar för deras oväsen, så skall HERREN Sebaot fara ner för att strida på Sions berg och uppe på dess höjd.


text:
Som fågeln breder ut sina vingar, så skall HERREN Sebaot beskydda Jerusalem. Han skall beskydda och hjälpa, skona och rädda.


text:
Ty på den dagen skall var och en kasta bort sina avgudar av silver och sina avgudar av guld, som era händer har gjort åt er till synd.


text:
Assur skall falla, men inte genom en mans svärd. Ett svärd som inte är en människas skall förtära honom. Han skall fly för svärd, och hans unga män skall bli slavar.


text:
Hans klippa skall förgås av skräck, och hans furstar skall förfärade fly för baneret. Så säger HERREN, han som har sin eld på Sion och sin ugn i Jerusalem.


text:
En man skall vara som en tillflykt i stormen, som ett skydd mot störtskuren, som vattenbäckar i en ödemark, som skuggan av en väldig klippa i ett törstigt land.


text:
De obetänksammas hjärtan skall förstå kunskap, och de stammandes tunga skall tala flytande och klart.


text:
Ty en dåre talar dårskap, hans hjärta gör det som är orätt, så att han handlar ogudaktigt och sprider villoläror om HERREN. Han svälter ut den hungriges själ och hindrar den törstige att dricka.


text:
Girigbukens vapen är onda, han tänker ut ondskefulla anslag för att fördärva de betryckta genom lögnaktiga ord och den fattige när han vädjar om rättvisa.


text:
Ni kvinnor som är så säkra, res er upp och hör min röst. Ni självsäkra döttrar, lyssna till mina ord.


text:
När dagar lagts till år skall ni darra, ni som är så sorglösa, ty vinskörden uteblir, ingen fruktskörd kommer mer.


text:
Bäva, ni som är så säkra, darra, ni som är så sorglösa, lägg av era kläder och blotta er, bär säcktyg runt era höfter!


text:
över mitt folks åkrar, där törne och tistel skjuter upp, ja, över alla glädjens boningar i den yra staden.


text:
Ty palatset blir övergivet, den folkrika staden lämnas öde. Ofelhöjden med tornet förvandlas till grotthålor för evig tid, till glädje för vildåsnor och bete för hjordar -


text:
detta till dess att Anden från höjden blir utgjuten över oss och öknen blir ett bördigt fält, och det bördiga fältet räknas som skog.


text:
Rättfärdighetens frukt skall vara frid, och rättfärdighetens vinning vara ro och trygghet till evig tid.


text:
Ve dig, du ödeläggare, som själv har gått fri från ödeläggelse. Ve dig, du plundrare, som själv har undgått att bli plundrad. När du har slutat att ödelägga, skall du själv ödeläggas. När du har upphört att plundra, skall du själv plundras.


text:
Man skall förse sig med byte från er, som när gräsmaskar förser sig. Så som gräshoppor störtar fram kastar han sig över det.


text:
Han skall vara din framtids säkra grund, rik på frälsning, vishet och kunskap. HERRENS fruktan skall vara Sions skatt.


text:
Vägarna är öde, ingen går mer på stigarna. Han bryter förbund, han föraktar städer, han tar ingen hänsyn till människor.


text:
Landet sörjer och försmäktar, Libanon blygs och tynar bort, Saron har blivit lik en ödemark, Basans och Karmels skogar fäller sina löv.


text:
Syndarna i Sion blir förskräckta, bävan griper de gudlösa. "Vem av oss kan härda ut vid en förtärande eld? Vem av oss kan bo vid en evig glöd?"


text:
Den som vandrar i rättfärdighet och talar vad rätt är, den som föraktar det som vinns genom förtryck och som avhåller sina händer från att ta mutor, den som stoppar till sina öron för att inte höra om blodsgärningar och sluter sina ögon för att inte se det onda,


text:
han skall bo på höjderna, klippfästen skall vara hans värn. Sitt bröd skall han få, vatten skall aldrig fattas honom.


text:
Då skall ditt hjärta tänka tillbaka på förskräckelsens tid: "Var är nu skrivarna, var är skatteindrivarna, var är de som räknade tornen?"


text:
Du slipper då se det vildsinta folket, folket med obegripligt språk som ingen kunde förstå, vars stammande tungomål ingen kunde tyda.


text:
Se på Sion, våra högtiders stad! Dina ögon skall skåda Jerusalem, en säker boning, ett tält som inte flyttas bort. Dess tältpinnar skall aldrig ryckas upp, och av dess tältlinor skall ingen enda brista.


text:
Ty där skall HERREN vara i sitt majestät. Han skall vara för oss som floder och breda strömmar. Inget skepp med åror skall där gå fram, inget mäktigt skepp färdas däröver.


text:
Ty HERREN är vår domare. HERREN är vår lagstiftare. HERREN är vår konung. Han är den som frälsar oss.


text:
Dina tåg hänger slaka, de håller inte masten stadig, seglet är inte spänt. Då skall mycket rövat gods utskiftas, även de lama skall då ta byte.


text:
Träd fram, ni folk, och hör, lyssna, ni folkslag. Jorden och allt som är på den må höra, världen och allt som växer där.


text:
Ty HERRENS vrede är riktad mot alla hednafolk, hans förbittring mot alla deras härskaror. Han överlämnar dem till undergång, han utlämnar dem till slakt.


text:
Deras slagna skall kastas bort, stank stiger upp från deras döda kroppar, bergen flyter av deras blod.


text:
Himlens hela härskara förgås, himlarna rullas ihop som en bokrulle. Hela dess härskara faller förvissnad ner som vissnade löv från vinrankan, som vissnade blad från fikonträdet.


text:
Ty mitt svärd har druckit sig rusigt i himlen. Se, det far ner över Edom, över folket för min förbannelse för att bli det till dom.


text:
HERRENS svärd dryper av blod, det är dränkt i fett, i lamms och bockars blod, i talg från baggars njurar. Ty HERREN har ett offer i Bosra, en stor slakt i Edoms land.


text:
Också vildoxar slaktas, liksom oxar och starka tjurar. Deras land dricker sig rusigt av blod, deras jord blir dränkt av fett.


text:
Då blir Edoms bäckar förvandlade till tjära och dess jord till svavel, dess land blir till brinnande tjära.


text:
Varken natt eller dag skall den branden slockna, ständigt skall röken av den stiga upp. Från släkte till släkte skall landet ligga öde, aldrig i evighet skall någon vandra där.


text:
Pelikaner och hägrar skall ta det i besittning, uvar och korpar bo där. Han skall spänna linor och lod över det till förödelse och ödeläggelse.


text:
Av dess ädlingar skall ingen finnas kvar som kan utropa någon till kung. Alla dess furstar blir till intet.


text:
Dess palats fylls av törne, nässlor och tistlar växer i dess borgar. Det blir en boning för ökenhundar, ett tillhåll för strutsar.


text:
Öknens vilddjur möter de tjutande ökendjuren, raggiga bockar bräker till varandra. Tornugglan kan där slå sig till ro och finna en viloplats åt sig.


text:
Där ordnar pilormen sitt bo och lägger sina ägg, kläcker ut ynglet och samlar det i sitt beskydd. Där kommer gamarna tillsammans, den ena efter den andra.


text:
Efterforska i HERRENS bok och läs! Inte ett enda av dessa djur skall utebli, det ena skall inte sakna det andra. Ty det är hans mun som befaller det och hans Ande som samlar dem.


text:
Det är han som kastar lott för dem, hans hand tilldelar dem deras mark efter mätsnöre. För alltid skall de ha den till besittning, från släkte till släkte skall de bo där.


text:
Den skall blomstra skönt och fröjda sig, ja, fröjda sig och jubla. Libanons härlighet skall ges åt den, Karmels och Sarons prakt. De skall få se HERRENS härlighet, vår Guds majestät.


text:
Säg till de försagda: "Var starka, frukta inte!" Se, er Gud kommer med hämnd, vedergällning kommer från Gud. Han kommer själv och frälsar er.


text:
Den lame skall hoppa som en hjort, den stummes tunga skall jubla. Ty vatten skall bryta fram i öknen, strömmar på hedmarken.


text:
Den glödande sanden skall bli en sjö, den torra marken vattenrika källor. Där schakalerna har sina lyor skall det växa säv, vass och bambu.


text:
En banad väg, en vandringsled, skall gå där, och den skall kallas "den heliga vägen". Ingen oren skall färdas på den, men den är till för dem. De som vandrar den vägen skall inte gå vilse, även om de är dårar.


text:
Lejon skall inte finnas där, rovdjur skall inte komma dit. De skall inte finnas där, men de återlösta skall färdas på den.


text:
HERRENS friköpta skall vända tillbaka och komma till Sion med jubel. Evig glädje skall kröna deras huvuden. Fröjd och glädje skall de få, sorg och suckan skall fly bort.


text:
Från Lakish skickade han Rab-Sake med en stor här till Jerusalem mot kung Hiskia. Han stannade vid Övre dammens vattenledning, på vägen till Valkarfältet.


text:
Då gick överhovmästaren Eljakim, Hilkias son, skrivaren Shebna och kanslern Joa, Asafs son, ut till honom.


text:
Jag säger: Det är bara prat att du skulle veta råd och ha makt att föra krig. Vem förtröstar du nu på, eftersom du har satt dig upp mot mig?


text:
Eller säger du till mig: Vi förtröstar på HERREN, vår Gud. Var det då inte hans offerhöjder och altaren Hiskia avskaffade, när han sade till Juda och Jerusalem: Inför detta altare skall ni tillbe?


text:
Menar du att jag utan HERRENS vilja har dragit upp till detta land för att fördärva det? HERREN sade till mig: Drag upp mot detta land och fördärva det!"


text:
Då sade Eljakim och Shebna och Joa till Rab-Sake: "Tala till dina tjänare på arameiska, för vi förstår det språket. Tala inte till oss på judiska inför folket som står på muren."


text:
Men Rab-Sake svarade: "Är det då till din herre och till dig som min herre har sänt mig att tala dessa ord? Är det inte i stället till de män som sitter på muren och som tillsammans med er skall tvingas äta sin egen avföring och dricka sin egen urin?"


text:
Därefter steg Rab-Sake närmare och ropade högt på judiska: "Hör den store kungens, den assyriske kungens, ord.


text:
Låt inte Hiskia få er att förtrösta på HERREN, när han säger: HERREN skall förvisso rädda oss, och denna stad skall inte ges i den assyriske kungens hand.


text:
tills jag kommer och hämtar er till ett land som är likt ert eget, ett land med säd och vin, ett land med bröd och vingårdar.


text:
Låt inte Hiskia förleda er, när han säger: HERREN skall rädda oss. Har någon av de andra folkens gudar räddat sitt land ur den assyriske kungens hand?


text:
Vilken bland dessa länders alla gudar har kunnat rädda sitt land ur min hand? Skulle då HERREN kunna rädda Jerusalem ur min hand?"


text:
Men de teg och svarade honom inte ett ord, ty kungen hade givit denna befallning: "Svara honom inte."


text:
Och han sände överhovmästaren Eljakim, skrivaren Shebna och de äldste bland prästerna, höljda i säcktyg, till profeten Jesaja, Amos son.


text:
Men när Sanherib fick höra sägas om Tirhaka, kungen i Nubien, att denne hade dragit ut för att strida mot honom, skickade han, så snart han hörde detta, sändebud till Hiskia med detta budskap:


text:
"HERRE Sebaot, Israels Gud, du som tronar på keruberna, endast du är Gud över alla riken på jorden. Du har gjort himmelen och jorden.


text:
HERRE, böj ditt öra och hör. HERRE, öppna dina ögon och se. Hör alla Sanheribs ord, som han har talat för att håna den levande Guden.


text:
Men nu, HERRE, vår Gud, rädda oss ur hans hand, så att alla riken på jorden förstår att du är HERREN, endast du."


text:
Då sände Jesaja, Amos son, detta bud till Hiskia: "Så säger HERREN, Israels Gud: Därför att du har bett till mig angående Sanherib, kungen i Assyrien,


text:
är detta det ord som HERREN har talat om honom: Hon föraktar dig och hånar dig, jungfrun, dottern Sion. Hon skakar på huvudet åt dig, dottern Jerusalem.


text:
Vem har du hånat och hädat, mot vem har du upphöjt din röst och högmodigt lyft upp dina ögon? Jo, mot Israels Helige.


text:
Genom dina tjänare hånade du Herren, när du sade: "Med mina många vagnar drog jag upp på bergens höjder, till Libanons avlägsna trakter. Jag högg ner dess höga cedrar och utvalda cypresser. Jag trängde fram till dess högsta höjder och dess frodiga skog.


text:
Deras invånare blev maktlösa, de blev förskräckta och stod med skam. Det gick med dem som med gräset på marken och den späda grönskan, som med gräset på taken och som säden som förbränns innan det växer upp.


text:
Detta skall för dig vara tecknet: Man skall detta år äta vad som växer upp av spillsäd, och nästa år av självvuxen säd, men det tredje året skall ni så och skörda, plantera vingårdar och äta deras frukt.


text:
Ty från Jerusalem skall en kvarleva gå ut, de räddade från Sions berg. HERREN Sebaots nitälskan skall göra detta.


text:
Och HERRENS ängel gick ut och slog 185.000 i assyriernas läger, och när man steg upp tidigt följande morgon, se, då låg där fullt av döda kroppar.


text:
Och när han en gång tillbad i sin gud Nisroks tempel, blev han dödad med svärd av sina söner Adrammelek och Sareser. De flydde sedan till Ararats land. Och hans son Esarhaddon blev kung efter honom.


text:
"Gå och säg till Hiskia: Så säger HERREN, din fader Davids Gud: Jag har hört din bön, jag har sett dina tårar. Se, jag skall lägga femton år till din livstid.


text:
Se, jag skall låta skuggan på trappstegen gå tillbaka de tio steg som den har flyttat sig på Ahas trappa med solen." Solen gick då tillbaka tio av de steg på trappan som den redan hade gått.


text:
Jag sade: Jag får inte mer se HERREN, HERREN i de levandes land. Hos dem som bor i förgängelsen får jag inte mer se människor.


text:
Min boning rycks upp och flyttas bort ifrån mig som en herdes tält. Jag har vävt mitt liv till slut som en vävare sin väv, och han skär ner mig från bommen. Innan dagen gått över i natt gör du slut på mig.


text:
Jag ropar på hjälp ända till morgonen. Som ett lejon krossar han alla mina ben. Innan dagen gått över i natt gör du slut på mig.


text:
Jag låter som en svala, som en trana, jag kuttrar som en duva. Mina matta ögon ser längtansfullt mot höjden: "HERRE, jag är betryckt tag dig an min sak!"


text:
Vad skall jag säga? Han har både talat till mig och själv utfört sitt verk. Stilla får jag nu leva alla mina år på grund av min själs bedrövelse.


text:
Herre, trots sådana ting lever människor, och genom allt sådant hålls min ande vid liv. Du gör mig frisk och låter mig leva.


text:
Se, det som var så bittert för mig blev till nytta. I din kärlek räddade du min själ från förintelsens grop, ty du har kastat alla mina synder bakom din rygg.


text:
Dödsriket tackar dig inte, döden prisar dig inte. De som far ner i graven hoppas inte på din trofasthet.


text:
Den levande, den som lever, tackar dig, så som jag gör i dag. En far gör din trofasthet känd för barnen.


text:
Och Jesaja sade att man skulle ta en fikonkaka och lägga den som plåster på bölden så att han blev frisk.


text:
Vid den tiden sände Merodak-Baladan, Baladans son, kungen i Babel, brev och en gåva till Hiskia, ty han hade fått höra att han hade varit sjuk och blivit frisk igen.


text:
Och Hiskia gladde sig över dem och visade sändebuden sin skattkammare, sitt silver och guld, sina kryddor, sin dyrbara olja och hela sitt vapenförråd och allt som fanns i hans förrådshus. Det fanns ingenting i Hiskias hus eller övrigt i hans ägo som han inte visade dem.


text:
Då kom profeten Jesaja till kung Hiskia och sade till honom: "Vad har dessa män sagt, och varifrån har de kommit till dig?" Hiskia svarade: "De har kommit till mig från ett avlägset land, från Babel."


text:
Se, dagar skall komma, då allt som finns i ditt hus och som dina fäder har samlat ända till denna dag skall föras bort till Babel. Ingenting skall bli kvar, säger HERREN.


text:
Hiskia sade till Jesaja: "Gott är det HERRENS ord du har talat." Och han tänkte: "Fred och trygghet skall ju råda i min tid."


text:
Tala ljuvligt till Jerusalem och förkunna för det att dess vedermöda är slut, att dess missgärning är försonad, och att det har fått dubbelt igen av HERRENS hand för alla sina synder.


text:
Varje dal skall höjas, alla berg och höjder sänkas. Ojämn mark skall jämnas, kuperat land bli slät mark.


text:
HERRENS härlighet skall uppenbaras, alla människor skall tillsammans se den. Ty HERRENS mun har talat."


text:
Hör någon säger: "Predika!" Och en annan svarar: "Vad skall jag predika?" "Allt kött är gräs och all dess härlighet är som blomster på marken.


text:
Sion, du glädjens budbärarinna, stig upp på ett högt berg. Jerusalem, du glädjens budbärarinna, höj din röst med kraft. Höj den utan fruktan, säg till Juda städer: "Se, er Gud!"


text:
Ja, Herren, HERREN kommer med makt, hans arm visar sin makt. Se, han har med sig sin lön, hans segerbyte går framför honom.


text:
Han för sin hjord i bet som en herde, han samlar lammen i sina armar, han bär dem i sin famn. Sakta för han moderfåren fram.


text:
Vem har mätt vattnen i sin kupade hand och tagit mått på himlens vidd med sina utspända fingrar? Vem har samlat stoftet på jorden i ett måttkar, eller vägt bergen på en våg och höjderna i en vågskål?


text:
Vem rådfrågar han, för att denne skall ge honom förstånd och lära honom den rätta stigen, lära honom kunskap och visa honom förståndets väg?


text:
Se, folken är som en droppe i en spann, som ett dammkorn i en vågskål. Kustländerna lyfter han som ett stoftkorn.


text:
Den som inte har råd att offra mycket väljer ett stycke trä som inte ruttnar. Sedan söker han en erfaren hantverkare som kan forma en avgudabild som inte faller omkull.


text:
Vet ni inte det, har ni inte hört det? Har inte detta förkunnats för er från begynnelsen? Har ni inte förstått det alltifrån jordens grundläggning?


text:
För honom som tronar över världen är dess inbyggare som gräshoppor. Han breder ut himlen som ett flor, spänner ut den som ett tält att bo inunder.


text:
Knappt är de planterade, knappt är de sådda, knappt har deras stam slagit rot i jorden, så blåser han på dem och de förtorkar, och en stormvind för bort dem som strå.


text:
Lyft upp era ögon mot höjden och se: Vem har skapat allt detta? Vem för härskaran däruppe fram i räknade skaror? Genom sin stora makt och sin väldiga kraft nämner han dem alla vid namn - ingen enda uteblir.


text:
Hur kan du Jakob säga, du Israel påstå: "Min väg är dold för HERREN. Gud bryr sig inte om min rätt"?


text:
Vet du inte, har du inte hört att HERREN är en evig Gud, som har skapat jordens ändar? Han blir inte trött och utmattas inte, hans förstånd kan inte utforskas.


text:
Men de som hoppas på HERREN får ny kraft, de lyfter med vingar som örnar. De skyndar i väg utan att mattas, de färdas framåt utan att bli trötta.


text:
Var tysta inför mig, ni kustländer. Låt folken hämta ny kraft, låt dem komma fram och sedan tala. Låt oss tillsammans träda inför rätta.


text:
Vem har låtit denne uppstå i öster, han som möts av rättfärdighet? Vem ger folkslag i hans våld och gör honom till härskare över kungar? Vem gör dem till stoft för hans svärd och som bortblåst halm för hans båge?


text:
Vem har planerat och utfört detta? Det är han som från begynnelsen kallade fram människors släkten. Jag, HERREN, är den förste och den siste. Jag är denne Gud.


text:
Den som snidar i trä styrker guldsmeden, och bleckslagaren styrker den som hamrar på städ. Han säger om lödningen: "Den är god" och nitar fast avguden, så att den inte faller omkull.


text:
Jag har hämtat dig från jordens ändar, kallat dig hit från dess yttersta hörn och jag har sagt till dig: "Du är min tjänare, dig har jag utvalt och inte förkastat."


text:
Frukta inte, ty jag är med dig, se dig inte ängsligt om, ty jag är din Gud. Jag styrker dig, jag hjälper dig, jag uppehåller dig med min rättfärdighets högra hand.


text:
Se, alla som hatar dig skall komma på skam och blygas. Dina motståndare skall bli till intet och förgås.


text:
Du skall söka efter dina motståndare men inte finna dem. De som strider mot dig skall gå under och bli till intet.


text:
Ty jag är HERREN, din Gud, som fattar din högra hand och som säger till dig: Frukta inte, jag hjälper dig.


text:
Frukta därför inte, du mask Jakob, ni Israels män. Jag hjälper dig, säger HERREN. Israels Helige är din återlösare.


text:
Se, jag gör dig till en ny tröskvagn med skarpa taggar. Du skall tröska sönder berg och krossa dem till stoft och göra höjder lika agnar.


text:
Du skall kasta dem med kastskovel, och vinden skall föra bort dem och stormen skingra dem. Men själv skall du fröjda dig i HERREN, jubla över Israels Helige.


text:
De betryckta och fattiga söker förgäves efter vatten, deras tunga förtorkar av törst. Men jag, HERREN, skall bönhöra dem, Israels Gud skall inte överge dem.


text:
Jag skall låta strömmar rinna upp på höjderna och källor i dalarna. Jag skall göra öknen till sjö och torrt land till källsprång.


text:
Jag skall låta cedrar och akacieträd växa upp i öknen med myrten och olivträd. På hedmarken skall jag plantera cypress tillsammans med alm och buxbom,


text:
för att man tillsammans skall se och veta, ge akt på och förstå att HERRENS hand har gjort detta, att Israels Helige har skapat det.


text:
Låt dem komma och förkunna för oss vad som skall ske. Var finns era tidigare utsagor? Lägg fram dem, så skall vi ge akt på dem och se efter hur de har gått i fullbordan. Eller låt oss höra vad som skall komma.


text:
Tala om vad som skall hända i framtiden, så att vi kan se att ni är gudar. Gör något, vad det vara må, så att vi alla häpnar när vi ser det.


text:
Jag har låtit en man uppstå i norr, och han kommer ifrån öster. Han skall åkalla mitt namn. Han skall gå fram över de styrande, som vore de lerjord, lik en krukmakare som trampar lera.


text:
Vem talade om detta från begynnelsen, så att vi fick veta det, eller i förväg så att vi kunde säga: "Han har rätt". Det fanns ingen som talade om det, ingen som lät oss höra det, ingen som hörde er tala om det.


text:
Jag är den förste som säger till Sion: "Se, där är de!", den förste som ger Jerusalem detta glädjebud.


text:
Jag ser mig om, men här finns ingen. Av dessa är det ingen som kan ge besked, ingen som kan ge ett svar på min fråga.


text:
Se, min tjänare som jag uppehåller, min utvalde, i vilken min själ har sin glädje. Jag har låtit min Ande komma över honom. Han skall utbreda rätten bland hednafolken.


text:
Ett brutet strå skall han inte krossa, en tynande veke skall han inte släcka. Han skall i trofasthet utbreda rätten.


text:
Han skall inte förtröttas eller brytas ner, förrän han har grundat rätten på jorden. Havsländerna väntar på hans undervisning.


text:
Så säger Gud, HERREN, han som har skapat himlen och spänt ut den, han som har utbrett jorden med allt som växer där, han som har givit liv åt folket som bor där och ande åt dem som vandrar på den.


text:
Jag, HERREN, har kallat dig i rättfärdighet, jag skall hålla dig i handen. Jag skall bevara dig och göra dig till ett förbund för folket, till ett ljus för hednafolken,


text:
för att du skall öppna blinda ögon och föra fångar ut ur fängelset, ur fångenskapen dem som sitter i mörker.


text:
Jag är HERREN, det är mitt namn. Jag ger inte min ära åt någon annan eller mitt lov åt avgudabilder.


text:
Se, vad jag förut förkunnade har kommit. Nu förkunnar jag nya ting, innan de visar sig låter jag er höra om dem.


text:
Sjung till HERREN en ny sång, sjung hans lov från jordens ände, ni som far på havet och allt som finns i det, ni havsländer med era invånare.


text:
Höj din röst, du öken med dina städer, ni byar där Kedar bor. Jubla, ni klippornas invånare, ropa från bergens toppar.


text:
HERREN drar ut som en hjälte, han eggar upp sig med en stridsmans iver. Han ropar högt, han ger upp ett härskri och visar sin makt mot sina fiender.


text:
Under lång tid har jag tigit, jag höll mig stilla, jag lade band på mig. Men nu skall jag skrika som en barnaföderska, jag skall flämta och flåsa på samma gång.


text:
Jag skall ödelägga berg och höjder och låta allt gräs på dem torka bort. Jag skall göra strömmar till land och låta sjöar torka ut.


text:
De blinda skall jag leda på en väg som de inte känner, på okända stigar skall jag föra dem fram. Jag skall göra mörkret framför dem till ljus och det som är ojämnt till jämn mark. Detta är vad jag skall göra, och jag skall inte överge dem.


text:
Men de som förtröstar på skurna avgudabilder och som säger till gjutna beläten: "Ni är våra gudar", de skall vika tillbaka och stå där med skam.


text:
Vem är så blind som min tjänare och så döv som min budbärare som jag sänder i väg? Vem är så blind som min förtrogne, så blind som HERRENS tjänare?


text:
Det behagade HERREN för hans rättfärdighets skull att låta sin undervisning komma till makt och ära.


text:
Men detta är ett plundrat och skövlat folk. De ligger alla bundna i hålor, i fängelser hålls de gömda. De har lämnats ut till plundring utan att någon räddar, till plundring utan att någon säger: "Ge tillbaka."


text:
Vem har lämnat Jakob till skövling och Israel åt plundrare? Har inte HERREN gjort det, han som vi syndat mot? Ty de ville inte vandra på hans vägar och inte höra på hans undervisning.


text:
Därför utgöt han sin brinnande vrede över dem - krigets raseri. De förbrändes av det runt omkring, men de besinnade det inte. De förtärdes av det men tog det inte till sitt hjärta.


text:
Men nu, så säger HERREN, han som har skapat dig, Jakob, han som har danat dig, Israel: Frukta inte, ty jag har återlöst dig, jag har kallat dig vid namn, du är min.


text:
Om du än måste gå genom vatten, är jag med dig, eller genom strömmar, så skall de inte dränka dig. Om du än måste gå genom eld, skall du inte bli svedd, lågan skall inte bränna dig.


text:
Ty jag är HERREN, din Gud, Israels Helige, din Frälsare. Jag ger Egypten till lösepenning för dig, Nubien och Seba i ditt ställe.


text:
Eftersom du är dyrbar i mina ögon, högt aktad och älskad av mig, ger jag människor i ditt ställe, folk i stället för ditt liv.


text:
Frukta inte, ty jag är med dig. Jag skall låta dina barn komma från öster, och från väster skall jag samla dig.


text:
Jag skall säga till länderna i norr: "Ge hit!" och till södern: "Håll dem inte tillbaka! För hit mina söner fjärran ifrån och mina döttrar från jordens ände,


text:
var och en som är uppkallad efter mitt namn, och som jag har skapat till min ära, som jag har format och gjort."


text:
Låt alla hedningar komma tillsammans, låt folken samlas. Vem bland dem förkunnade detta och lät oss höra om det som har skett? Låt dem föra fram sina vittnen så att de kan få rätt. Låt dem höra, så att de kan säga: "Det är sant."


text:
Ni är mina vittnen, säger HERREN, och min tjänare, som jag har utvalt, för att ni skall känna mig och tro mig och förstå att jag är den som har förutsagt detta. Före mig blev ingen Gud formad, efter mig skall ingen komma.


text:
Jag har förkunnat det och berett frälsning, jag har kungjort det och ingen främmande gud ibland er. Ni är mina vittnen, säger HERREN, och jag är Gud.


text:
Redan från första dagen är jag denne Gud. Ingen kan rädda ur min hand. När jag vill göra något, vem kan då förhindra det?


text:
Så säger HERREN, er återlösare, Israels Helige: För er skull sänder jag bud till Babel, och bryter ner alla bommarna, och kaldeernas jubel förvandlas till jämmer.


text:
han som förde vagnar och hästar dit ut, en mäktig krigshär. Där blev de liggande, de reser sig aldrig mer. De utplånades, de släcktes som en veke.


text:
Se, jag gör något nytt. Redan nu visar det sig. Märker ni det inte? Jag skall göra en väg i vildmarken och strömmar i öknen.


text:
Markusevangelietens djur skall ära mig, schakaler och strutsar, ty jag förser vildmarken med vatten och öknen med strömmar, så att mitt folk, mina utvalda, kan dricka.


text:
Du har inte burit fram dina brännoffersfår åt mig eller ärat mig med dina slaktoffer. Jag har inte vållat dig arbete med matoffer eller möda med rökelse.


text:
Du har inte köpt kalmus åt mig för pengar eller mättat mig med dina slaktoffers fett. I stället har du vållat mig arbete med dina synder och möda med dina missgärningar.


text:
Det är jag, jag som för min egen skull stryker ut dina överträdelser, dina synder kommer jag inte mer ihåg.


text:
Så säger HERREN, han som skapade dig, han som formade dig redan i moderlivet och som hjälper dig: Frukta inte, du min tjänare Jakob, du Jesurun som jag har utvalt.


text:
Ty jag skall utgjuta vatten över det som törstar och strömmar över det torra. Jag skall utgjuta min Ande över dina barn, min välsignelse över dina avkomlingar,


text:
Då skall en säga: "Jag tillhör HERREN", en annan åberopa Jakobs namn, en tredje skriva på sin hand: "HERRENS egen" och bruka Israel som ett ärenamn.


text:
Så säger HERREN, Israels Konung, och hans Återlösare, HERREN Sebaot: Jag är den förste och jag är den siste, förutom mig finns ingen Gud.


text:
Vem är som jag? Låt honom ta till orda, ja, lägga fram för mig vad som har hänt alltsedan jag insatte det gamla folket, och vad som skall komma, ja, låt dem berätta vad som kommer att ske.


text:
Frukta inte och var inte förskräckta. Har jag inte för länge sedan låtit er höra om detta och förkunnat det? Ni är ju mina vittnen. Finns det någon Gud förutom mig? Nej, det finns ingen annan klippa, jag vet ingen.


text:
De som tillverkar avgudar är alla idel tomhet, deras kära gudar kan inte hjälpa. Deras egna vittnen ser inget och förstår inget. Därför måste de komma på skam.


text:
Se, hela deras sällskap skall komma på skam. Konsthantverkarna är ju själva bara människor. Låt dem alla samlas och träda fram. De skall då alla komma på skam med förskräckelse.


text:
Smeden tar sitt verktyg och bearbetar smidet i glöden, han formar det med hammare och bearbetar det med kraftig arm. Blir han hungrig förlorar han sin kraft. Dricker han inte vatten blir han matt.


text:
Träsnidaren spänner ut sitt mätsnöre och gör märken på trästycket med sitt ritstift. Han formar det med stämjärn och märker ut det med passaren. Han gör det likt en mansbild, en vacker människogestalt att sättas i ett hus.


text:
Man fäller cedrar åt sig och tar stenek och vanlig ek och väljer bland skogens träd. Man planterar lärkträd åt sig, och regnet ger dem växt.


text:
Detta har människorna till bränsle. Man tar av veden och värmer sig med den, man tänder på den och bakar bröd. Men man tillverkar också en gud av den och tillber denna. Man gör av träet en avgudabild och faller ner för den.


text:
En del av träet bränner man upp i eld. Över en annan del lagar man kött till att äta, steker sin stek och äter sig mätt. Sedan värmer man sig och säger: "Gott, nu är jag varm, nu njuter jag av brasan."


text:
Men av det som är kvar gör man en gud, en avgudabild. För den faller man ner och tillber. Man bönfaller inför den och säger: "Rädda mig, för du är min gud."


text:
Dessa människor vet ingenting och förstår ingenting, ty deras ögon är tillslutna, så att de inte ser, och deras hjärtan, så att de ingenting begriper.


text:
Ingen har så mycken eftertanke, så mycket vett eller förstånd att han säger: "En del av det har jag bränt upp i eld, på kolen har jag bakat bröd och stekt kött och har nu ätit. Skulle jag då av resten göra en avskyvärd avgud? Skulle jag falla ner för ett stycke trä?"


text:
Den som lever av aska är förledd av ett vilselett hjärta, så att han inte kan rädda sin själ eller tänka: "Är det inte lögn det jag håller i min högra hand?"


text:
Tänk på detta, du Jakob, du Israel, ty du är min tjänare. Jag har format dig, du är min tjänare. Israel, du blir inte bortglömd av mig.


text:
Jag har utplånat dina överträdelser som ett moln, dina synder som en sky. Vänd om till mig, ty jag har återlöst dig.


text:
Jubla ni himlar, ty HERREN har gjort det, höj glädjerop, ni jordens djup, brist ut i jubel, ni berg, du skog med alla dina träd. Ty HERREN har återlöst Jakob, han visar sin härlighet i Israel.


text:
Så säger HERREN, din återlösare, han som format dig alltifrån moderlivet: Jag, HERREN, är den som har gjort allt, den som ensam har spänt ut himlen och brett ut jorden. Vem var med mig?


text:
Jag är den som gör lögnprofeternas tecken om intet och gör spåmännen till dårar, den som låter de visa komma till korta och gör deras kunskap till dårskap,


text:
men som bekräftar sin tjänares ord och fullbordar sina sändebuds råd. Jag är den som säger om Jerusalem: "Det skall bli bebott" och om Juda städer: "De skall bli uppbyggda. Jag skall resa upp deras ruiner."


text:
Jag är den som säger om Koresh: "Han är min herde, han skall fullborda allt det jag vill. Han skall säga om Jerusalem: Det skall bli uppbyggt, och till templet: Din grund skall bli lagd på nytt."


text:
Så säger HERREN till sin smorde, till Koresh som jag har fattat vid hans högra hand för att slå ner folken inför honom, lossa bältet från kungars höfter och öppna dörrar för honom, så att inga portar mer är stängda:


text:
Själv skall jag gå framför dig, höjderna skall jag jämna ut. Kopparportarna skall jag spränga och järnbommarna skall jag bryta sönder.


text:
Jag skall ge dig skatter som är dolda i mörkret och hemliga rikedomar, för att du skall inse att jag är HERREN, som kallar dig vid ditt namn, jag, Israels Gud.


text:
För min tjänare Jakobs skull, för Israels skull, min utvalde, kallade jag dig vid namn. Jag gav dig ett ärenamn, fastän du inte kände mig.


text:
Jag är HERREN och det finns ingen annan. Utom mig finns ingen Gud. Jag spände bältet om ditt liv, fastän du inte kände mig,


text:
för att man skulle förstå både i öster och väster att det inte finns någon utom mig. Jag är HERREN och det finns ingen annan.


text:
Låt det drypa från ovan, ni himlar, må rättfärdighet strömma ner från skyarna. Må jorden öppna sig och ge frälsning som frukt, ja, må den låta rättfärdighet växa upp. Jag, HERREN, skapar detta.


text:
Ve den som tvistar med sin Skapare, - du, en lerskärva bland jordens lerskärvor! Säger leret till den som formar det: "Vad gör du?" Säger ditt verk: "Han har inga händer?"


text:
Så säger HERREN, Israels Helige, som också är hans Skapare: Fråga mig om det som skall komma. Låt mig ha omsorg om mina söner och mina händers verk.


text:
Det är jag som har gjort jorden och skapat människorna på den. Det är mina händer som har spänt ut himlen, och hela dess här har jag givit befallning.


text:
Det är jag som har uppväckt honom och alla hans vägar skall jag göra jämna. Han skall bygga upp min stad och släppa mina fångar fria, men inte för betalning eller mutor, säger HERREN Sebaot.


text:
Så säger HERREN: Vad egyptierna har skaffat sig genom arbete och nubiernas och Sebas resliga folk med handel, det skall allt gå över i din hand och höra till dig. De skall följa efter dig, i kedjor skall de gå. Och de skall falla ner inför dig och rikta sin bön till dig: "Endast hos dig är Gud, och det finns ingen mer, ingen annan Gud."


text:
Men Israel blir frälst genom HERREN med en evig frälsning. Aldrig i evighet skall ni komma på skam och behöva blygas.


text:
Ty så säger HERREN, han som har skapat himlen, han som ensam är Gud, som har format jorden och gjort den. Han som har berett den har inte skapat den till att vara öde utan format den till att bebos: Jag är HERREN, och det finns ingen annan.


text:
I hemlighet har jag inte talat på en mörk plats på jorden. Jag har inte sagt till Jakobs avkomlingar: "Förgäves skall ni söka mig." - Jag är HERREN, som talar sanning och förkunnar vad som är rätt.


text:
Samla er då och kom hit, träd fram ni som räddats från folken. De har inget förstånd, de som bär omkring sina träbeläten och ber till en gud som inte kan frälsa.


text:
Tag till orda och lägg fram er sak! Ja, låt dem tillsammans rådslå. Vem har sedan lång tid låtit er höra detta och för längesedan förkunnat det? Har inte jag, HERREN, gjort det? Och det finns ingen Gud utom mig, jag, en rättfärdig Gud som frälsar, ingen utom mig.


text:
Jag har svurit vid mig själv, ett sanningsord har utgått från min mun, ett ord som inte skall tas tillbaka: För mig skall alla knän böja sig. Alla tungor skall ge mig sin ed


text:
och säga om mig: Endast i HERREN är rättfärdighet och styrka. Till honom skall man komma, och alla som varit förbittrade på honom skall blygas.


text:
Bel sjunker ner, Nebo måste böja sig, deras bilder läggs på djur och boskap. De som ni bar omkring är en belastning, en börda för den trötte.


text:
Tillsammans sjunker de ihop och böjer sig. De kan inte rädda bördan, de måste själva gå i fångenskap.


text:
Så hör på mig, ni av Jakobs hus, alla ni som är kvar av Israels folk, ni som har varit lagda på mig från moderlivet, burna av mig ända från modersskötet.


text:
Ända till er ålderdom är jag Denne, och till dess ni blir grå skall jag bära er. Så har jag hittills gjort, och även i fortsättningen skall jag stödja er, jag skall bära och rädda er.


text:
Med vem vill ni likna och jämföra mig, med vem vill ni jämställa mig, så att jag skulle likna honom?


text:
Man skakar ut guld ur börsen och väger upp silver på vågen. Man anlitar en guldsmed för att göra det till en gud, som man faller ner för och tillber.


text:
Man lyfter upp den på axeln, bär bort den och sätter ner den på dess plats. Där står den och kan inte gå därifrån. Ropar någon till den, kan den inte svara och rädda honom ur hans nöd.


text:
Kom ihåg det som har hänt i det förgångna, ty jag är Gud, och det finns ingen annan Gud, ingen som jag.


text:
Jag förkunnar från början vad som skall komma och långt i förväg det som inte har skett. Jag säger: Mitt beslut skall gå i fullbordan, allt vad jag vill kommer jag att göra.


text:
Jag kallar på örnen från öster, från fjärran land honom som verkställer mitt beslut. Vad jag har talat, det låter jag ske, vad jag har beslutat, det sätter jag i verket.


text:
Se, jag låter min rättfärdighet komma nära, den är inte långt borta, min frälsning dröjer inte. Jag ger frälsning i Sion, min härlighet åt Israel.


text:
Stig ner och sätt dig i stoftet, du jungfru dotter Babel. Sätt dig på jorden utan tron, du kaldeernas dotter, ty man skall inte mer kalla dig den fina och förnäma.


text:
Sitt tyst och drag dig undan i mörkret, du kaldeernas dotter, ty du skall inte mer kallas kungarikenas drottning.


text:
Jag blev vred på mitt folk, jag ohelgade min arvedel och gav dem i din hand. Och du visade dem inget förbarmande. På gamla lät du ditt ok tynga hårt.


text:
Du tänkte: "För alltid skall jag vara en drottning." Därför ville du inte ta dig i akt och tänkte inte på slutet.


text:
Hör nu detta, du som lever i vällust, du som sitter så trygg, du som säger i ditt hjärta: "Jag och ingen annan! Aldrig skall jag sitta som änka, aldrig veta av vad barnlöshet är."


text:
Plötsligt skall båda dessa olyckor komma över dig, på en och samma dag: barnlöshet och änkestånd. I fullt mått skall de komma över dig, trots mängden av dina trolldomskonster, trots dina besvärjelsers stora kraft.


text:
Du förtröstade på din ondska och tänkte: "Ingen ser mig." Det var din vishet och din kunskap som förledde dig, och du sade i ditt hjärta: "Jag och ingen annan."


text:
Därför skall olycka komma över dig, och du skall inte veta varifrån den kommer. Fördärv skall falla över dig, du skall inte kunna avvärja det. Plötsligt skall ödeläggelse komma över dig, när du minst anar det.


text:
Träd då fram med dina besvärjelser och dina många trolldomskonster, som du har tröttat ut dig med alltifrån din ungdom. Kanske kan du få hjälp, kanske kan du skrämma bort faran.


text:
Du har arbetat dig trött med dina många rådslag. Må nu de träda fram, må de rädda dig, de som mäter upp himlen och spanar i stjärnorna och kungör månad för månad vad som skall komma över dig.


text:
Se, de är som strå som bränns upp i eld, de kan inte rädda sitt liv ur lågornas våld. Det kommer inte att finnas någon koleld att värma sig framför, ingen brasa att sitta vid.


text:
Så går det dem som du tröttade ut dig med, dem som har bedrivit handel med dig sedan din ungdom. De drar bort var och en åt sitt håll, det finns ingen som räddar dig.


text:
Hör detta, ni av Jakobs hus, ni som är uppkallade efter Israels namn och flöt fram ur Juda källa, ni som svär vid HERRENS namn och bekänner er till Israels Gud, men inte i sanning och rättfärdighet.


text:
Vad som förut skedde, det har jag för längesedan förkunnat. Av min mun var det förutsagt, jag hade låtit er höra om det. Plötsligt satte jag det i verket, och det inträffade.


text:
förkunnade jag det för längesedan. Innan det skedde lät jag dig höra om det, för att du inte skulle kunna säga: "Min avgud har gjort det, min skurna och gjutna gudabild har befallt det."


text:
Du har hört det, och kan nu se alltsammans. Vill ni inte erkänna det? Från och med nu låter jag dig höra om nya ting, om fördolda ting som du inte vetat om.


text:
Först nu har de skapats, inte tidigare, inte förrän i dag har du hört om dem, för att du inte skall kunna säga: "Det visste jag redan."


text:
Förr fick du inte höra eller veta något om det, ty på den tiden var dina öron inte öppnade. Jag visste ju hur trolös du var, att du kallades överträdare från moderlivet.


text:
Men för mitt namns skull håller jag tillbaka min vrede, för min äras skull är jag långmodig, så att du inte blir utrotad.


text:
För min egen skull, ja, för min egen skull gör jag det, ty hur skulle jag kunna låta mitt namn bli ohelgat? Jag ger inte min ära åt någon annan.


text:
Hör på mig, du Jakob, du Israel, som jag har kallat. Jag är Denne. Jag är den förste, jag är också den siste.


text:
Min hand har lagt jordens grund, min högra hand har spänt ut himlen. Jag kallade på dem, då stod de där.


text:
Samla er, ni alla, och hör: Vem bland dessa andra har förutsagt detta, att den man som HERREN älskar skall utföra hans vilja mot Babel och vara hans arm mot kaldeerna?


text:
Jag, jag har talat detta, jag har också kallat honom. Jag har fört honom fram, och hans väg skall vara framgångsrik.


text:
Kom hit till mig och hör detta: Jag har från första stund talat helt öppet. När tiden kom att något skulle ske, då var jag där. Och nu har Herren, HERREN sänt mig och sin Ande.


text:
Så säger HERREN, din återlösare, Israels Helige: Jag är HERREN, din Gud, som lär dig vad nyttigt är, som leder dig på den väg du skall vandra.


text:
O, att du hade lyssnat på mina bud! Då skulle frid flyta till dig som en ström och din rätt som havets vågor.


text:
Dina barn skulle då ha varit som sanden, din livsfrukt som de oräkneliga sandkornen. Deras namn skulle aldrig bli utrotat eller utplånat ur min åsyn.


text:
Drag ut från Babel, fly från kaldeerna! Förkunna detta med fröjderop, låt det bli känt, för ut det till jordens ände, säg: "HERREN har återlöst sin tjänare Jakob.


text:
De led ingen törst när han förde dem genom öknarna, ty han lät vatten strömma fram ur klippan åt dem. Han klöv klippan, så att vatten flödade."


text:
Hör på mig, ni kustländer, lyssna, ni folk, som bor i fjärran. HERREN kallade mig när jag ännu var i moderlivet, han nämnde mitt namn medan jag låg i min mors sköte.


text:
Han gjorde min mun lik ett skarpt svärd och gömde mig under sin hands skugga. Han gjorde mig till en vass pil och dolde mig i sitt koger.


text:
Men jag tänkte: "Förgäves har jag ansträngt mig, utan nytta har jag förbrukat min kraft. Dock, min rätt är hos HERREN och min lön är hos min Gud."


text:
Och nu säger HERREN, han som från moderlivet danade mig till sin tjänare, för att föra Jakob tillbaka till honom, så att Israel samlas hos honom - ty jag är ärad i HERRENS ögon, och min Gud är min starkhet -


text:
han säger: Det är för lite för dig, då du är min tjänare, att endast upprätta Jakobs stammar och föra tillbaka de bevarade av Israel. Jag skall sätta dig till ett ljus för hednafolken, för att du skall bli min frälsning intill jordens yttersta gräns.


text:
Så säger HERREN, Israels återlösare, hans Helige, till honom som är föraktad av var själ, till honom som är avskydd av folken, till honom som är härskares tjänare: Kungar skall se det och stå upp, furstar skall se det och tillbedja för HERRENS skull, han som är trofast, för Israels Heliges skull, han som har utvalt dig.


text:
Så säger HERREN: Jag bönhör dig i nådens tid, jag hjälper dig på frälsningens dag. Jag skall bevara dig och göra dig till ett förbund för folket, för att upprätta landet och utskifta de förödda arvslotterna


text:
och säga till de fångna: "Drag ut", och till dem som sitter i mörkret: "Kom fram." De skall finna bete utmed vägarna, betesplatser på alla kala höjder.


text:
De skall varken hungra eller törsta, ökenhettan och solen skall inte skada dem, ty deras förbarmare skall leda dem och föra dem till vattenkällor.


text:
Se, där kommer de fjärran ifrån, somliga från norr och andra från väster, somliga från sineernas land.


text:
Jubla, ni himlar, och fröjda dig, du jord, brist ut i jubel, ni berg. Ty HERREN tröstar sitt folk och förbarmar sig över sina betryckta.


text:
Kan då en mor glömma sitt barn, så att hon inte förbarmar sig över sin livsfrukt? Och även om hon kunde glömma sitt barn, skall jag inte glömma dig.


text:
Lyft upp dina ögon och se dig omkring, alla samlas de hos dig. Så sant jag lever, säger HERREN, du skall få klä dig i dem alla som en skrud och lik en brud fästa dem omkring dig.


text:
Ty om du tidigare låg i ruiner och var ödelagd och ditt land var förött, skall det nu bli för trångt att bo där, och de som fördärvar dig skall vara långt borta.


text:
Du skall få höra barnen säga, de som föddes under din barnlöshet: "Platsen är för trång för mig, gör plats för mig, så att jag kan bo här."


text:
Då skall du säga i ditt hjärta: "Vem har fött dessa åt mig? Jag var ju barnlös och ofruktsam, landsflyktig och fördriven. Vem har fostrat dessa? Se, jag var lämnad ensam kvar. Varifrån kommer då dessa?"


text:
Så säger Herren HERREN: Se, jag skall lyfta min hand mot folken, resa mitt baner för hednafolken. Då skall de komma med dina söner i sin famn och bära dina döttrar på sina axlar.


text:
Kungar skall vara dina barns vårdare, och furstinnor dina ammor. De skall falla ner inför dig med ansiktet mot jorden och slicka stoftet vid dina fötter. Och du skall inse att jag är HERREN och att de som hoppas på mig inte kommer på skam.


text:
Ja, så säger HERREN: "Nu skall den starkes fångar tas ifrån honom, bytet ryckas ur tyrannens hand. Jag skall själv strida mot dina motståndare, jag skall själv rädda dina barn.


text:
Jag skall låta dem som förtrycker dig äta sitt eget kött, och av sitt eget blod skall de bli druckna, som av sött vin. Och allt kött skall då förstå att jag, HERREN, är din Frälsare, att den Mäktige i Jakob är din återlösare."


text:
Så säger HERREN: Var finns er mors skiljebrev, det som jag har förskjutit henne med? Eller till vilken av mina fordringsägare har jag sålt er? Se, genom era missgärningar blev ni sålda, och för era överträdelsers skull blev er mor förskjuten.


text:
Varför var ingen där när jag kom? Varför svarade ingen när jag ropade? Är min arm för kort för att friköpa er, eller har jag ingen kraft till att hjälpa? Se, genom min befallning torkar jag ut havet och förvandlar strömmarna till öken. Deras fiskar ruttnar av brist på vatten och dör av törst.


text:
Herren HERREN har givit mig en tunga med lärdom, så att jag förstår att med mina ord hjälpa den trötte. Han väcker var morgon mitt öra, han väcker det till att höra på lärjungasätt.


text:
Jag höll fram min rygg åt dem som slog mig och mina kinder åt dem som ryckte ut mina skäggstrån. Jag dolde inte mitt ansikte för hån och spott.


text:
Herren HERREN skall hjälpa mig, därför behöver jag inte skämmas, därför gör jag mitt ansikte hårt som sten. Jag vet att jag inte kommer på skam.


text:
Den som förklarar mig rättfärdig är nära. Vem vill då gå till rätta med mig? Må han träda fram tillsammans med mig. Vem är min motpart? Låt honom komma hit.


text:
Se, Herren HERREN kommer att hjälpa mig. Vem vill då döma mig skyldig? De skall alla slitas ut som ett klädesplagg, mal skall förtära dem.


text:
Vem bland er fruktar HERREN och hör hans tjänares röst? Om han än vandrar i mörkret och inte ser någon ljusning, skall han förtrösta på HERRENS namn och stödja sig på sin Gud.


text:
Men se, alla ni som tänder upp en eld och omger er med brinnande pilar, vandra i lågorna från er eld bland de brinnande pilar som ni har antänt. Av min hand skall detta drabba er, ni kommer att ligga i kval.


text:
Hör på mig, ni som far efter rättfärdighet, ni som söker HERREN. Se på klippan, ur vilken ni är uthuggna, och på gruvan, ur vilken ni har grävts fram.


text:
Se på er fader Abraham, och på Sara som födde er. Ty medan han ännu var ensam kallade jag honom, och jag välsignade och förökade honom.


text:
Ja, HERREN tröstar Sion, han ser med medlidande på alla dess ruiner. Han gör dess öken lik Eden, dess ödemark lik HERRENS lustgård. Fröjd och glädje skall höras därinne, tacksägelse och lovsångs ljud.


text:
Tänk på mig, du mitt folk; lyssna till mig, du min menighet. Ty undervisning skall utgå från mig, min rätt skall jag sätta till ett ljus för folken.


text:
Min rättfärdighet är nära, min frälsning är på väg, och mina armar skall döma folken. Kustländerna väntar på mig och hoppas på min arm.


text:
Lyft upp era ögon till himlen, och se på jorden därunder. Ty himlen skall försvinna som en rök och jorden nötas ut som en klädnad. Dess invånare skall dö som mygg. Men min frälsning skall förbli för evigt, min rättfärdighet skall inte brytas ner.


text:
Hör på mig, ni som känner rättfärdigheten, du folk, som har min undervisning i ditt hjärta. Frukta inte för människors smädelser, var inte rädd för deras hån.


text:
Ty mal skall förtära dem som en klädnad, mott skall äta dem som ylle. Men min rättfärdighet skall förbli för evigt, min frälsning från släkte till släkte.


text:
Vakna upp, vakna upp, kläd dig i styrka, du HERRENS arm! Vakna upp som i forna dagar, i förgångna tider. Var det inte du som högg Rahab i bitar, som genomborrade havsvidundret?


text:
Var det inte du som torkade ut havet, det stora djupets vatten, och som gjorde havsdjupen till en väg, där de återlösta kunde gå fram?


text:
Så skall HERRENS friköpta vända tillbaka och komma till Sion med jubel. Evig glädje skall kröna deras huvuden, fröjd och glädje skall komma över dem, men sorg och suckan skall fly bort.


text:
Jag, jag är den som tröstar er. Vem är då du, att du fruktar för människor som skall dö, för människobarn som blir som torrt gräs,


text:
att du glömmer HERREN, din Skapare, han som spände ut himlen och lade jordens grund, och att du ständigt dagen igenom fasar för förtryckarens vrede, eftersom han är redo att fördärva? Var är nu förtryckarens vrede?


text:
Jag har lagt mina ord i din mun och övertäckt dig med min hands skugga för att plantera himlen och grunda jorden och för att säga till Sion: Du är mitt folk.


text:
Vakna upp, vakna upp, stå upp Jerusalem, du som av HERRENS hand har fått att dricka hans vredes bägare, du som har tömt berusningens bägare till sista droppen.


text:
Av alla de söner hon hade fött fanns ingen som ledde henne, av alla de söner hon hade fostrat fanns ingen som fattade henne vid handen.


text:
Dubbel är den olycka som har drabbat dig, vem har medkänsla med dig? Förödelse och förstöring, hunger och svärd - hur skall jag trösta dig?


text:
Dina söner försmäktade, de låg vid alla gathörn som en antilop i ett nät, drabbade i fullt mått av HERRENS vrede, av din Guds bestraffning.


text:
Så säger HERREN, som är din Herre och din Gud, som utför sitt folks sak: Se, jag tar bort berusningens bägare ur din hand, av min vredes bägare skall du inte längre dricka.


text:
Jag skall sätta den i handen på dina plågare, de som sade till dig: "Fall ner, så att vi kan gå fram över dig!" Så gjorde du din rygg till mark och till en gata för dem att gå på.


text:
Vakna upp, vakna upp, kläd dig i din styrka, du Sion, kläd dig i din högtidsskrud, du Jerusalem, du heliga stad, ty ingen oomskuren eller oren skall härefter komma in i dig.


text:
Skaka stoftet av dig, stå upp och intag din plats, Jerusalem. Lös banden från din hals, du fångna dotter Sion.


text:
Så säger Herren HERREN: Mitt folk drog i forna dagar ner till Egypten och vistades där som främlingar. Och Assur har förtryckt dem utan orsak.


text:
Vad har jag nu här, säger HERREN, då man har fört bort mitt folk utan skäl? Dess tyranner skränar, säger HERREN, och mitt namn blir ständigt hånat, varje dag.


text:
Därför skall mitt folk lära känna mitt namn, därför skall det på den dagen förstå att jag är den som säger: Se, här är jag!


text:
Hur ljuvliga är inte glädjebudbärarens fotsteg när han kommer över bergen och förkunnar frid, bär fram goda nyheter och förkunnar frälsning och säger till Sion: "Din Gud är konung!"


text:
Hör, dina väktare ropar med hög röst, de jublar alla, ty de skall med egna ögon få se HERREN vända tillbaka till Sion.


text:
Brist ut i jubel tillsammans, ni Jerusalems ruiner, ty HERREN tröstar sitt folk, han återlöser Jerusalem.


text:
HERREN uppenbarar sin heliga arm inför alla hednafolkens ögon, alla jordens ändar skall se vår Guds frälsning.


text:
Drag bort! Drag bort! Gå ut därifrån! Rör inte vid något orent! Gå ut från henne, rena er, ni som bär HERRENS kärl.


text:
Ni skall inte gå ut med hast och inte vandra bort som flyktingar, ty HERREN går framför er, och Israels Gud avslutar ert tåg.


text:
Liksom många häpnade över dig, så skall hans framträdande förvrängas mer än andra mäns och hans gestalt mer än andra människors.


text:
Han skall bestänka många folk. Inför honom kommer kungar att förstummas, ty de får se sådant som aldrig har berättats för dem och lära känna vad de aldrig har hört.


text:
Som en späd planta sköt han upp inför honom, som ett rotskott ur torr jord. Han hade varken skönhet eller majestät. När vi såg honom var hans utseende inte tilldragande.


text:
Han var föraktad och övergiven av människor, en smärtornas man och förtrogen med lidande, lik en som man skyler ansiktet för, så föraktad att vi räknade honom för intet.


text:
Men det var våra sjukdomar han bar, våra smärtor tog han på sig, medan vi höll honom för att vara hemsökt, slagen av Gud och pinad.


text:
Han var genomborrad för våra överträdelsers skull, slagen för våra missgärningars skull. Straffet var lagt på honom för att vi skulle få frid, och genom hans sår är vi helade.


text:
Han blev misshandlad, men han ödmjukade sig och öppnade inte sin mun. Lik ett lamm som förs bort till att slaktas, lik ett får som är tyst inför dem som klipper det, så öppnade han inte sin mun.


text:
Genom våld och dom blev han borttagen. Vem i hans släkte besinnar att när han rycktes bort från de levandes land, blev han plågad på grund av mitt folks överträdelse?


text:
Bland de ogudaktiga fick han sin grav, men hos en rik var han i sin död, ty han hade ingen orätt gjort, och svek fanns inte i hans mun.


text:
Det var HERRENS vilja att slå honom och låta honom lida. När du gör hans liv till ett skuldoffer, får han se avkomlingar och leva länge, och HERRENS vilja skall ha framgång genom honom.


text:
Genom den vedermöda hans själ har utstått får han se och bli tillfreds. Genom sin kunskap förklarar min rättfärdige tjänare de många rättfärdiga, och deras skulder är det han som bär.


text:
Därför skall jag ge honom de många som hans del, och de starka skall han få som byte, eftersom han utgav sitt liv i döden och blev räknad bland förbrytare, han som bar de mångas synd och trädde in i överträdarnas ställe.


text:
Jubla, du ofruktsamma, du som inte har fött barn, brist ut i jubel och ropa av fröjd, du som inte har haft födslovärkar. Ty den ensamma har många barn, fler än den som har man, säger HERREN.


text:
Utvidga platsen för din boning, spänn ut tältdukarna som du bor inunder och spar inte. Förläng dina tältlinor och gör dina tältpluggar starka.


text:
Ty du skall utbreda dig både åt höger och åt vänster. Dina avkomlingar skall ta hedningars länder i besittning och på nytt befolka ödelagda städer.


text:
Frukta inte, ty du skall inte komma på skam, blygs inte, ty du skall inte bli förödmjukad. Nej, du skall glömma din ungdoms skam, och ditt änkestånds förakt skall du inte mer komma ihåg.


text:
Ty den som har skapat dig är din man, HERREN Sebaot är hans namn. Israels Helige är din återlösare, han som kallas hela jordens Gud.


text:
Ty som en övergiven kvinna i hjärtesorg kallades du av HERREN, och som en förskjuten ungdomshustru, säger din Gud.


text:
Då min vrede vällde fram, dolde jag ett ögonblick mitt ansikte för dig, men med evig nåd vill jag nu förbarma mig över dig, säger HERREN, din återlösare.


text:
Jag skall göra som vid Noas flod. Liksom jag svor att Noas flod inte mer skulle komma över jorden, så svär jag att inte mer vredgas på dig eller bestraffa dig.


text:
Om än bergen viker bort och höjderna vacklar, så skall min nåd inte vika från dig och mitt fridsförbund inte vackla, säger HERREN, din förbarmare.


text:
Du arma, som har blivit så hemsökt av stormar utan att få någon tröst, med blyglans skall jag nu mura dina stenar och ge dig grundvalar av safirer.


text:
Jag skall göra dina tinnar av rubiner, dina portar av karbunklar och hela din ringmur av ädla stenar.


text:
I rättfärdighet skall du bli befäst. Förtryck skall vara fjärran från dig, du har ingenting att frukta. Förskräckelse skall vara borta, den skall inte komma dig nära.


text:
Om man sammangaddar sig mot dig, kommer det ingalunda från mig. De som sammangaddar sig mot dig skall falla för dig.


text:
Se, jag skapar smeden, som blåser upp kolelden och formar ett vapen genom sitt arbete. Jag skapar också fördärvaren till att förstöra.


text:
Inget vapen som smids mot dig skall ha framgång, och varje tunga som upphäver sig mot dig skall du i domen döma skyldig. Detta är HERRENS tjänares arvedel, och deras rättfärdighet kommer från mig, säger HERREN.


text:
Hör på, alla ni som törstar, kom hit till vattnet, och ni som inte har pengar, kom hit och köp säd och ät. Ja, kom hit och köp säd utan pengar och för intet både vin och mjölk.


text:
Varför ger ni ut pengar för det som inte är bröd, era inkomster för det som inte kan mätta? Hör på mig, så skall ni få äta gott och njuta av utsökt mat.


text:
Böj ert öra hit och kom till mig! Hör, så får er själ leva! Jag vill sluta med er ett evigt förbund: Ni skall få den trofasta nåd som jag lovade David.


text:
Du skall kalla på ett folk du inte känner, ett hednafolk som inte känner dig skall skynda till dig för HERRENS, din Guds, skull, för Israels Heliges skull, ty han har förhärligat dig.


text:
Den ogudaktige må överge sin väg, den orättfärdige sina tankar och vända om till HERREN, så skall han förbarma sig över honom, och till vår Gud, ty han skall ge mycken förlåtelse.


text:
Nej, så mycket som himlen är högre än jorden, så mycket är mina vägar högre än era vägar och mina tankar högre än era tankar.


text:
Liksom regnet och snön faller från himlen och inte återvänder dit, förrän det har vattnat jorden och gjort den fruktbar och ger säd till att så och bröd till att äta,


text:
så skall det vara med ordet som går ut från min mun. Förgäves skall det inte vända tillbaka till mig utan att ha verkat vad jag vill, och utfört det vartill jag har sänt ut det.


text:
Med glädje skall ni dra ut, i frid skall ni föras fram. Bergen och höjderna skall brista ut i jubel inför er, alla markens träd skall klappa i händerna.


text:
Där nu törnsnår finns skall cypresser växa upp, där nässlor står skall myrten växa upp. Detta skall bli HERREN till ära, ett evigt tecken som inte skall utplånas.


text:
Så säger HERREN: Håll fast vid det som är rätt, handla rättfärdigt, ty min frälsning kommer snart, min rättfärdighet blir uppenbarad inom kort.


text:
Välsignad är den människa som gör så, den människoson som håller fast vid det, den som tar vara på sabbaten så att han inte ohelgar den, den som avhåller sin hand från att göra något ont.


text:
Den främling som har slutit sig till HERREN skall inte säga: "Säkert kommer HERREN att skilja mig från sitt folk." Inte heller skall eunucken säga: "Jag är ett förtorkat träd."


text:
Ty så säger HERREN: De eunucker som tar vara på mina sabbater, som väljer det jag finner glädje i och håller fast vid mitt förbund,


text:
åt dem skall jag i mitt hus och inom mina murar ge ett minnesmärke och ett namn, en välsignelse som är bättre än söner och döttrar. Jag skall ge dem ett evigt namn som inte skall utplånas.


text:
De främlingar som har slutit sig till HERREN och som vill tjäna honom och älska HERRENS namn, ja, som vill vara hans tjänare, alla som tar vara på sabbaten så att de inte ohelgar den, och som håller fast vid mitt förbund,


text:
dem skall jag föra till mitt heliga berg. Jag skall ge dem glädje i mitt bönehus. Deras brännoffer och slaktoffer skall bli godtagna på mitt altare. Ty mitt hus skall kallas ett bönens hus för alla folk.


text:
Så säger Herren HERREN, han som samlar de fördrivna av Israel: Ännu fler skall jag samla till honom, till hans församling.


text:
Hans väktare är alla blinda, de märker inget. De är alla stumma hundar som inte kan skälla. De ligger och drömmer, de älskar att slumra.


text:
Men de är glupska hundar, de blir aldrig mätta. Och de skall vara herdar, de som ingenting förstår! De går alla sin egen väg, var och en söker sin egen fördel, allesammans.


text:
"Kom, jag skall hämta vin, låt oss berusa oss av starka drycker. Och morgondagen skall bli denna lik, ja, ännu bättre!"


text:
Den rättfärdige går under, men ingen bryr sig om det. Fromma människor rycks bort, utan att någon inser att den rättfärdige tas bort för att slippa ondskan.


text:
Vem gör ni er lustiga över? Mot vem spärrar ni upp munnen och räcker ut tungan? Är ni inte överträdelsens barn, lögnens avkomma,


text:
ni som under varje grönt träd brinner av lust till avgudarna, ni som slaktar era barn i dalarna och i bergsklyftornas djup.


text:
Ravinens glatta stenar är din del, de, just de, är din lott. Åt dem utgjuter du drickoffer och bär fram matoffer. Skulle jag låta mig nöja med sådant?


text:
Bakom dörren och dörrposten satte du ditt minnestecken. Du övergav mig, klädde av dig, steg upp i din säng och gjorde den rymlig. Du ingick förbund med några av dem som du älskade att gå i säng med. Du såg dem nakna.


text:
Du gick till kungen med olja och smorde dig med en mängd väldoftande salvor. Du sände dina budbärare till fjärran land, ja, ända ner till dödsriket.


text:
Även om du blev trött av din långa färd, sade du inte: "Det är lönlöst." Så länge du kunde röra din hand, mattades du inte.


text:
För vem var du rädd och fruktade, eftersom du bedrog mig? Du har inte kommit ihåg mig eller brytt dig om mig. Är det inte så: Eftersom jag varit tyst, och det sedan lång tid, fruktar du mig inte?


text:
När du ropar, må ditt avgudafölje rädda dig. En vind skall ta dem alla med sig, en fläkt skall föra dem bort. Men den som tar sin tillflykt till mig skall få landet till arvedel och få besitta mitt heliga berg.


text:
Ty så säger den höge och upphöjde, han som tronar till evig tid och heter "den Helige": Jag bor i det höga och heliga men också hos den som är förkrossad och har en ödmjuk ande, för att ge liv åt de ödmjukas ande, för att ge liv åt de förkrossades hjärtan.


text:
Jag skall inte gå till rätta för evigt, inte ständigt vredgas, ty då skulle deras ande försmäkta inför mig, de själar som jag själv har skapat.


text:
För hans girighetssynd var jag vred. Jag slog honom och dolde mig i min vrede. Men han vände sig bort och gick den väg han själv ville.


text:
Jag har sett hans vägar, men jag vill bota honom och leda honom och ge honom och hans sörjande tröst.


text:
Jag vill skapa lovsång på deras läppar, fullkomlig frid både för den som är fjärran och den som är nära, säger HERREN. Jag skall bota honom.


text:
Men de ogudaktiga är som ett upprört hav, ett som inte kan vara stilla, ett hav vars vågor rör upp dy och orenlighet.


text:
Ropa med full hals, håll ej tillbaka. Höj upp din röst som en basun och förkunna för mitt folk dess överträdelse, för Jakobs hus dess synder.


text:
Väl söker de mig dag ut och dag in och vill ha kunskap om mina vägar, som om de vore ett folk som övar rättfärdighet och inte överger sin Guds domslut. De frågar mig om rättfärdiga domslut och vill att Gud skall komma dem nära.


text:
"Varför fastar vi, när du inte ser det, varför späker vi oss, när du inte märker det?" Men se, på er fastedag gör ni vad ni har lust till, och alla era arbetare driver ni hårt.


text:
Ni håller er fasta med kiv och trätor, ni slåss med onda nävar. Ni fastar inte på sådant sätt nu att ni kan göra er röst hörd i höjden.


text:
Skulle detta vara en sådan fasta som jag vill ha, en dag då människan ödmjukar sig? Att man hänger med huvudet som ett sävstrå och sätter sig i säcktyg och aska, vill du kalla det att hålla fasta och en dag till HERRENS välbehag?


text:
Nej, detta är den fasta jag vill ha: Lossa orättfärdiga bojor, lös okets band, släpp de förtryckta fria, bryt sönder alla ok,


text:
ja, dela ditt bröd åt den hungrige skaffa de fattiga och hemlösa en boning, kläd den nakne var du än ser honom och drag dig inte undan för den som är ditt kött och blod.


text:
Då skall ditt ljus bryta fram som morgonrodnaden och ditt helande visa sig med hast. Din rättfärdighet skall gå framför dig och HERRENS härlighet följa i dina spår.


text:
Då skall HERREN svara när du åkallar honom. När du ropar, skall han säga: "Se, här är jag." Om du gör dig av med varje slags ok, om du slutar att peka finger och tala onda ord,


text:
om du delar med dig åt den hungrige av det du har och mättar den som lider nöd, då skall ditt ljus gå upp i mörkret och din natt bli lik middagens ljus.


text:
Och HERREN skall alltid leda dig; han skall mätta dig mitt i ödemarken och ge styrka åt benen i din kropp. Du skall vara lik en vattenrik trädgård och likna ett källsprång, vars vatten aldrig tryter.


text:
Dina avkomlingar skall bygga upp de gamla ruinerna, du skall återställa grundvalar från forntida släkten. Du skall kallas "han som murar igen sprickor", "han som återställer stigar, så att man kan bo i landet".


text:
Om du hindrar din fot på sabbaten att göra vad du har lust till på min heliga dag, om du kallar sabbaten din lust och förhärligar den till HERRENS ära, om du förhärligar den genom att inte gå egna vägar och inte göra vad du har lust till eller tala tomma ord,


text:
då skall du fröjda dig i HERREN, och jag skall föra dig fram över landets höjder och låta dig njuta av din fader Jakobs arvedel. Så har HERRENS mun talat.


text:
Se, HERRENS hand är inte för kort, så att han ej kan frälsa, hans öra är inte tillslutet, så att han ej kan höra.


text:
Nej, det är era missgärningar som skiljer er och er Gud från varandra, era synder döljer hans ansikte för er, så att han inte hör er.


text:
Ty era händer är fläckade av blod, era fingrar av missgärning. Era läppar talar lögn, er tunga bär fram orättfärdighet.


text:
Ingen åberopar rättfärdighet, ingen dömer med sanning. På tomhet förtröstar de och talar lögn, de går havande med olycka och föder fördärv.


text:
De kläcker ut ormägg och väver spindelnät. Den som äter av deras ägg dör, och krossas ett sådant, kommer det ut en orm.


text:
Deras spindelnät duger inte till kläder, sig själva kan de inte skyla med vad de tillverkat. Deras verk är ondskans verk, deras händer utför våld.


text:
Deras fötter hastar till det som är ont, de är snara att utgjuta oskyldigt blod. Deras tankar är fördärvets tankar, förödelse och förstöring råder på deras vägar.


text:
Fridens väg känner de inte, rätten följer inte i deras spår. De går krokiga stigar, ingen som går på dem vet vad frid är.


text:
Därför är rättvisan fjärran ifrån oss, rättfärdigheten når oss inte. Vi väntar på ljus, men se, mörker råder, på solsken, men vi vandrar i djupaste dunkel.


text:
Vi famlar som blinda längs väggen, famlar som hade vi inte ögon. Vi stapplar mitt på dagen som vore det skymning. Bland välgödda är vi som döda.


text:
Vi brummar alla som björnar och kuttrar sorgset som duvor. Vi väntar på rättvisa, men den kommer inte, efter frälsning, men den är fjärran ifrån oss.


text:
Våra överträdelser inför dig är många, våra synder vittnar emot oss. Ja, våra överträdelser har vi för våra ögon, vi känner våra missgärningar.


text:
Vi har gjort uppror och förnekat HERREN, vi har vikit bort från vår Gud. Vi har talat förtryck och upproriskhet, lögnaktiga ord som vi tänkt ut i våra hjärtan har vi fört fram.


text:
Rättvisan trängs tillbaka, rättfärdigheten står långt borta, ja, sanningen vacklar på torget, det som är rätt kan inte komma fram.


text:
Sanningen har försvunnit, och den som vänder sig ifrån det onda blir plundrad. Detta såg HERREN, och det misshagade honom att ingen rättvisa fanns.


text:
Han såg att ingen trädde fram, han förundrade sig över att ingen grep in. Då hjälpte honom hans egen arm, och hans rättfärdighet understödde honom.


text:
Han klädde sig i rättfärdighet som i ett pansar och satte frälsningens hjälm på sitt huvud. Han klädde sig i hämndens dräkt som i en livklädnad och svepte in sig i nitälskan som i en mantel.


text:
Efter deras gärningar skall han vedergälla dem. Vrede över hans motståndare, vedergällning över hans fiender. Kustländerna skall han vedergälla för vad de har gjort.


text:
Så skall man frukta HERRENS namn i väster och hans härlighet där solen går upp. När fienden bryter fram lik en flod, skall HERRENS Ande driva honom på flykten.


text:
Återlösaren skall komma till Sion och till dem i Jakob som vänder om från sin överträdelse, säger HERREN.


text:
Detta är det förbund som jag å min sida gör med dem, säger HERREN: Min Ande som är över dig, och mina ord som jag har lagt i din mun skall inte vika ur din mun eller ur dina barns eller barnbarns mun från nu och till evig tid, säger HERREN.


text:
Se, mörker skall övertäcka jorden och töcken folken, men över dig skall HERREN gå upp, hans härlighet skall uppenbaras över dig.


text:
Lyft dina ögon och se dig omkring: Alla samlas och kommer till dig. Dina söner kommer fjärran ifrån, dina döttrar bärs fram på armen.


text:
Då skall du se det och stråla av fröjd, ditt hjärta skall bäva och vidga sig. Ty havets rikedomar skall föras till dig, folkens skatter skall tillfalla dig.


text:
Skaror av kameler skall övertäcka dig, unga kameler från Midjan och Efa. Från Saba skall de alla komma, guld och rökelse skall de bära. De skall förkunna HERRENS lov.


text:
Alla Kedars hjordar skall samlas till dig, Nebajots baggar skall stå till din tjänst. Till mitt välbehag skall de offras på mitt altare, och min härlighets hus skall jag förhärliga.


text:
Ty kustländerna väntar på mig, och främst kommer Tarsis skepp för att föra dina söner hem från fjärran land. De för med sig silver och guld åt HERRENS, din Guds, namn, åt Israels Helige, ty han förhärligar dig.


text:
Främlingar skall bygga upp dina murar, och deras kungar skall betjäna dig. Ty jag slog dig i min vrede, men i min nåd förbarmar jag mig över dig.


text:
Dina portar skall ständigt hållas öppna - varken dag eller natt skall de stängas - så att folkens rikedomar kan föras till dig och deras kungar föras med i tåget.


text:
Ty det hednafolk eller rike som inte vill tjäna dig skall förgås. Ja, sådana hednafolk skall i grund förgöras.


text:
Libanons härlighet skall komma till dig, både cypress och platan och buxbom, för att pryda platsen där min helgedom är. Jag vill göra platsen för mina fötter härlig.


text:
Bugande skall dina förtryckares söner komma till dig, de som föraktade dig skall alla falla ner för dina fötter. Och de skall kalla dig "HERRENS stad", "Israels Heliges Sion".


text:
I stället för att du var övergiven och hatad, så att ingen ville ta vägen genom dig, skall jag göra dig till härlighet för evigt, till en fröjd från släkte till släkte.


text:
Du skall dia hednafolkens mjölk, ja, kungabröst skall du dia. Då skall du förstå att jag, HERREN, är din frälsare, att den Starke i Jakob är din återlösare.


text:
Jag skall låta guld komma i stället för koppar, silver i stället för järn, koppar i stället för trä och järn i stället för sten. Jag skall sätta friden till din överhet, rättfärdigheten till din härskare.


text:
Man skall inte mer höra talas om våld i ditt land eller ödeläggelse och förstörelse inom dina gränser, utan du skall kalla dina murar för frälsning och dina portar för lovsång.


text:
Solen skall inte mer vara ditt ljus om dagen, månen skall inte mer lysa dig med sitt sken. HERREN skall vara ditt eviga ljus, din Gud skall vara din härlighet.


text:
Din sol skall inte mer gå ner, din måne inte mer avta, ty HERREN skall vara ditt eviga ljus, och dina sorgedagar skall upphöra.


text:
Då skall alla i ditt folk vara rättfärdiga och för evigt besitta landet, som ett skott av min plantering, som ett verk av mina händer, för att förhärliga mig.


text:
Av den minste skall det bli tusen, av den ringaste ett stort folk. Jag, HERREN, skall med hast låta detta ske, när dess tid kommer.


text:
Herrens, HERRENS Ande är över mig, ty HERREN har smort mig till att predika glädjens budskap för de ödmjuka. Han har sänt mig att förbinda dem som har ett förkrossat hjärta, att ropa ut frihet för de fångna och befrielse för de bundna,


text:
till att predika ett nådens år från HERREN och en hämndens dag från vår Gud, för att trösta alla sörjande,


text:
för att låta de sörjande i Sion få huvudprydnad i stället för aska, glädjens olja i stället för sorg, lovprisningens klädnad i stället för en modfälld ande. Och de skall kallas "rättfärdighetens terebinter", planterade av HERREN till hans förhärligande.


text:
De skall bygga upp gamla ruiner, upprätta tidigare ödelagda platser. De skall åter bygga upp de ödelagda städerna, platser som har legat öde släkte efter släkte.


text:
Främlingar skall stå redo att föra era hjordar i bet, utlänningar skall åt er bruka era åkrar och vingårdar.


text:
Och ni skall kallas "HERRENS präster", man skall säga om er: "Vår Guds tjänare". Ni skall få njuta av hednafolkens skatter och berömma er av deras härlighet.


text:
För er skam skall ni få dubbelt igen, och de som förödmjukades skall nu jubla över sin del. Därför skall de få en dubbel lott i sitt land, evig glädje skall de få.


text:
Ty jag, HERREN, älskar det rätta och hatar orättfärdigt rov. Jag skall ge dem deras lön i trofasthet och sluta ett evigt förbund med dem.


text:
Deras släkte skall bli känt bland hednafolken, deras avkomma bland folkslagen. Alla som ser dem skall förstå att de är släktet som HERREN har välsignat.


text:
Jag gläder mig storligen i HERREN, min själ fröjdar sig i min Gud, ty han har klätt mig i frälsningens klädnad och svept in mig i rättfärdighetens mantel, lik en brudgum med högtidsbindeln på sitt huvud, lik en brud som pryder sig med sina smycken.


text:
Ty liksom jorden låter sina växter spira fram och en trädgård låter sin sådd växa upp, så skall Herren HERREN låta rättfärdighet och lovsång växa upp inför alla hednafolk.


text:
För Sions skull vill jag inte tiga, för Jerusalems skull vill jag ej unna mig ro, förrän dess rättfärdighet går upp som solens sken och dess frälsning lyser som ett brinnande bloss.


text:
Hednafolken skall se din rättfärdighet och alla kungar din härlighet. Du skall få ett nytt namn, som HERRENS mun skall bestämma.


text:
Du skall inte mer kallas "den övergivna", ditt land skall inte mer kallas "ödemark", utan du skall heta "min käraste" och ditt land "den äkta hustrun". Ty HERREN har sin glädje i dig, ditt land har fått sin äkta man.


text:
Ty som när en ung man gifter sig med en jungfru, så skall dina barn gifta sig med dig, och som en brudgum fröjdar sig över sin brud, så skall din Gud fröjda sig över dig.


text:
På dina murar, Jerusalem, har jag ställt väktare. Varken dag eller natt får de någonsin tystna. Ni som ropar till HERREN, unna er ingen ro.


text:
HERREN har svurit vid sin högra hand och sin starka arm: Jag skall inte mer ge din säd till mat åt dina fiender, och främlingar skall inte dricka ditt nya vin, frukten av din möda.


text:
De som samlar in säden skall också äta den och skall lova HERREN, och de som bärgar in vinet skall dricka det i min helgedoms gårdar.


text:
Drag ut, drag ut genom portarna, bered väg för folket! Bana, ja, bana en väg och röj bort stenarna, res upp ett baner för folken!


text:
Se, HERREN förkunnar till jordens ände: Säg till dottern Sion: Se, din frälsning kommer! Se, han har med sig sin lön, hans segerbyte går framför honom.


text:
Man skall kalla dem "det heliga folket", "HERRENS återlösta". Och du skall kallas "den eftersökta", "staden som inte blir övergiven".


text:
Vem är han som kommer från Edom, från Bosra i högröda kläder, så präktig i sin dräkt, så stolt i sin stora kraft? "Det är jag som talar i rättfärdighet, jag som är mäktig att frälsa."


text:
"En vinpress har jag trampat, jag ensam, ingen i folket hjälpte mig. Jag trampade dem i min vrede, trampade sönder dem i min förbittring. Då stänkte deras blod på mina kläder, så att jag fick hela min dräkt nerfläckad.


text:
Jag såg mig omkring, men det fanns ingen hjälpare. Jag stod där i förundran, men det fanns ingen som understödde mig. Då hjälpte mig min egen arm, och min vrede understödde mig.


text:
Jag trampade ner folken i min vrede och gjorde dem druckna i min förbittring, jag lät deras blod rinna ner på jorden."


text:
HERRENS nådegärningar vill jag förkunna, ja, HERRENS lov, efter allt vad HERREN har gjort mot oss, det överflödande goda mot Israels hus, som han har gjort mot dem efter sin barmhärtighet och sin nåds rikedom.


text:
I all deras nöd var ingen verklig nöd, ty hans ansiktes ängel frälste dem. I sin kärlek och medömkan återlöste han dem, han lyfte alltid upp dem och bar dem i forna dagar.


text:
Men de var upproriska, och bedrövade hans helige Ande. Därför blev han deras fiende, han stred själv mot dem.


text:
Då tänkte hans folk på gångna tider, de tänkte på Mose: Var är nu han som förde dem upp ur havet, tillsammans med herden för hans hjord? Var är han som lade sin helige Ande i deras bröst,


text:
han som lät sin härliga arm gå fram vid Moses högra sida, han som klöv vattnet framför dem och därmed gjorde sig ett evigt namn,


text:
Som när boskap går ner i dalen, fördes de av HERRENS Ande till ro. Så ledde du ditt folk för att göra dig ett härligt namn.


text:
Skåda ner från himlen, se till oss från din heliga och härliga boning. Var är nu din nitälskan och din väldiga kraft, ditt hjärtas medkänsla och din barmhärtighet? De har dragit sig tillbaka.


text:
Du är ju vår Fader. Abraham vet inte längre av oss, Israel känner oss inte. Men du, HERRE, är vår Fader. Vår Återlösare av evighet är ditt namn.


text:
Varför, o HERRE, låter du oss gå vilse från dina vägar och varför förhärdar du våra hjärtan, så att vi inte fruktar dig? Vänd tillbaka, för dina tjänares skull, för din arvedels stammars skull.


text:
Vi har blivit lika dem som du aldrig har varit herre över, dem som inte har uppkallats efter ditt namn.


text:
som när eld antänder ris och elden får vattnet att sjuda, så att ditt namn blir känt för dina ovänner och hednafolken darrar för dig.


text:
När du gjorde fruktansvärda gärningar, som vi inte kunde vänta oss, då steg du ner och bergen skälvde inför dig.


text:
Aldrig någonsin har man hört, aldrig har något öra uppfattat, aldrig har något öga sett en annan Gud än dig handla så mot dem som väntar på honom.


text:
Du kom för att hjälpa dem som övade rättfärdighet med fröjd, dem som på dina vägar tänkte på dig. Men se, du blev vred, ty vi syndade. Vi har gjort så länge; skall vi någonsin bli frälsta?


text:
Vi är alla orena, alla våra rättfärdiga gärningar är som en smutsig klädsel. Vi kommer alla att vissna som löv. Som löv förs bort av vinden kommer vi att föras bort av våra missgärningar.


text:
Det finns ingen som åkallar ditt namn, ingen som vaknar upp för att hålla sig till dig. Ty du har dolt ditt ansikte för oss, du låter oss gå under genom vår missgärning.


text:
Var då inte omåttligt vred, HERRE, tänk inte för alltid på vår missgärning. Tänk på att vi alla är ditt folk.


text:
Vårt heliga och härliga tempel, där våra fäder lovade dig, har blivit ett byte för elden, allt som var dyrbart för oss ligger i ruiner.


text:
Jag låter mig sökas av dem som inte frågade efter mig, jag låter mig finnas av dem som inte sökte mig. Till ett folk som inte åkallade mitt namn sade jag: "Här är jag, här är jag."


text:
Hela dagen har jag räckt ut mina händer mot ett trotsigt folk, som vandrar på den väg som inte är god, som följer sina egna tankar,


text:
ett folk som ständigt kränker mig rakt i ansiktet. De bär fram offer i trädgårdar och tänder offereld på tegelaltaren,


text:
de har sitt tillhåll bland gravar och tillbringar nätter i undangömda nästen, äter svinkött och har oren mat i sina kärl.


text:
De säger: "Håll dig för dig själv! Kom inte nära mig, för jag är heligare än du." De är som rök i min näsa, en eld som brinner hela dagen.


text:
Se, det står skrivet inför mig: Jag skall inte tiga, förrän jag har givit vedergällning, ja, vedergällning i deras famn,


text:
både för deras egna missgärningar och för deras fäders, säger HERREN. De som tände offereld på bergen och hånade mig på höjderna. Jag skall mäta upp i deras famn lönen för vad de tidigare har gjort.


text:
Så säger HERREN: Liksom man säger om en druvklase när det finns saft i den: "Fördärva den inte, det finns välsignelse i den", så skall också jag göra för mina tjänares skull: Jag skall inte fördärva dem alla.


text:
Jag skall låta en avkomma gå ut från Jakob, från Juda en arvinge till mina berg. Ty mina utvalda skall besitta landet, mina tjänare skall bo där.


text:
För mitt folk, som frågar efter mig, skall Saron bli en betesmark för får och Akors dal en lägerplats för nötboskap.


text:
Men ni som överger HERREN och glömmer mitt heliga berg, ni som dukar bord åt Gad och häller upp blandat vin åt Meni,


text:
er har jag bestämt åt svärdet. Ni skall alla få böja er ner för att slaktas, därför att ni inte svarade när jag kallade, inte hörde när jag talade. Ni gjorde det som var ont i mina ögon och valde det som misshagade mig.


text:
Därför säger Herren HERREN så: Se, mina tjänare skall äta, men ni skall hungra, mina tjänare skall dricka, men ni skall törsta, mina tjänare skall jubla, men ni skall stå med skam,


text:
mina tjänare skall jubla i sitt hjärtas fröjd, men ni skall ropa i ert hjärtas plåga och jämra er i förtvivlan.


text:
Ni skall överlämna ert namn åt mina utvalda till att användas som en förbannelse, och Herren HERREN skall döda dig. Men åt sina tjänare skall han ge ett annat namn.


text:
Den som då välsignar sig i landet skall välsigna sig vid Sanningens Gud, och den som avlägger ed i landet skall svärja vid Sanningens Gud. Ty de förra bedrövelserna är då glömda och dolda för mina ögon.


text:
Se, jag skapar nya himlar och en ny jord, och man skall inte mer komma ihåg det förgångna eller tänka på det.


text:
Men fröjda er och jubla till evig tid över det som jag skapar, ty se, jag skapar Jerusalem till jubel och dess folk till fröjd.


text:
Jag skall jubla över Jerusalem, fröjda mig över mitt folk. Där skall inte mer höras gråt eller klagan.


text:
Där skall inte mer finnas spädbarn som lever endast några dagar, inte heller gamla män som ej uppnår sina dagars mått. Den som dör vid hundra års ålder är en ung man, och först vid hundra års ålder skall syndaren drabbas av förbannelsen.


text:
När de bygger hus, skall andra inte bo i dem, när de planterar något, skall andra inte äta av det. Som ett träds ålder skall mitt folks ålder bli, mina utvalda skall länge få njuta av sina händers verk.


text:
De skall inte arbeta förgäves, inte heller föda barn till en bråd död, ty de är en avkomma, välsignad av HERREN, och deras efterkommande tillsammans med dem.


text:
Vargar skall gå i bet med lamm, lejon skall äta halm som oxar, och stoft skall vara ormens föda. Ingenstans på mitt heliga berg skall de göra något ont eller skadligt, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN: Himlen är min tron och jorden min fotapall. Vad för ett hus kan ni bygga åt mig, vad för en plats där jag kan vila?


text:
Min hand har ju gjort allt detta, så att det blev till, säger HERREN. Jag skådar ner till den som är betryckt och har en förkrossad ande, och till den som fruktar mitt ord.


text:
Den som slaktar en oxe är lik en mandråpare, den som offrar ett lamm är lik den som bryter nacken av en hund, den som bär fram ett matoffer är lik den som bär fram svinblod, den som offrar rökelse är lik den som hyllar en avgud. Liksom dessa har valt att gå sina egna vägar och har sin själs glädje i sina vidrigheter,


text:
så skall också jag välja deras ofärd och låta det de fruktar komma över dem. Ty ingen svarade när jag ropade, ingen hörde när jag talade. De gjorde det som var ont i mina ögon, de valde att göra det som misshagade mig.


text:
Hör HERRENS ord ni som fruktar för hans ord. Era bröder som hatar er och stöter bort er för mitt namns skull, de säger: "Må HERREN förhärliga sig, så att vi får se er glädje." Men de skall komma på skam.


text:
Hör hur det larmar i staden, hör en röst från templet! Hör, det är HERREN som vedergäller sina fiender vad de har gjort!


text:
Innan Sion har känt någon födslovånda, föder hon barnet. Innan kval kommer över henne, har hon fött ett gossebarn.


text:
Vem har hört något sådant, vem har sett något liknande? Kan ett land komma till liv på en enda dag, eller ett folk födas på en enda gång, eftersom Sion föder sina barn redan när födslovåndan börjar?


text:
Skulle jag öppna moderlivet, men inte ge kraft att föda? säger HERREN. Eller skulle jag ge kraft att föda, men sedan hålla fostret tillbaka? säger din Gud.


text:
Gläd er med Jerusalem, fröjda er med henne, alla ni som har henne kär. Jubla högt med henne, alla ni som har sörjt över henne.


text:
Ty ni skall få dia er mätta vid hennes trösterika bröst, ni skall suga och njuta av hennes härlighets rikedom.


text:
Ty så säger HERREN: Se, jag leder frid till henne som en flod och folkens rikedomar som en översvämmande älv. Ni skall få dia och bli burna på höften och få sitta i knäet och bli smekta.


text:
Era hjärtan skall glädja sig när ni får se detta, era ben skall få livskraft likt spirande gräs. HERRENS hand skall bli känd för hans tjänare, men på sina fiender skall han vredgas.


text:
Ty se, HERREN skall komma med eld, och hans vagnar skall vara som en stormvind. Han skall låta sin vrede drabba med hetta och sitt straff med eldslågor.


text:
Ty med eld och med sitt svärd skall HERREN gå till rätta med alla människor, och många skall bli slagna av HERREN.


text:
De som låter sig invigas och renas till gudstjänst i trädgårdar, anförda av en som står där i mitten, de som äter svinkött och andra styggelser, ja, också möss, de skall alla förgås, säger HERREN.


text:
Jag känner deras gärningar och deras tankar. Den tid kommer då jag skall samla alla hednafolk och tungomål, och de skall komma och se min härlighet.


text:
Jag skall sätta ett tecken ibland dem. Några av dem som blir räddade skall jag sända som budbärare till hednafolken, till Tarsis, till Pul och Lud, bågskyttefolken, till Tubal och Javan, till kustländerna i fjärran, som inte har hört talas om mig eller sett min härlighet. De skall förkunna min härlighet bland hednafolken.


text:
De skall som en offergåva åt HERREN föra alla era bröder ut från alla hednafolk på hästar, i vagnar och bärstolar, på mulåsnor och dromedarer fram till mitt heliga berg i Jerusalem, säger HERREN, på samma sätt som Israels folk i rena kärl för fram offergåvor till HERRENS hus.


text:
Ty liksom de nya himlarna och den nya jorden, som jag skapar, blir bestående inför mig, så skall er avkomma och ert namn bestå, säger HERREN.


text:
Och nymånadsdag efter nymånadsdag och sabbatsdag efter sabbatsdag skall alla människor komma och tillbe inför mig, säger HERREN.


text:
Och de skall gå ut och se liken av de människor som har avfallit från mig. Deras mask skall inte dö och deras eld inte utsläckas. De skall vara en vämjelse för alla människor.


text:
och sedan i Josias son Jojakims, Juda kungs, tid, ända till slutet av Josias son Sidkias, Juda kungs, elfte regeringsår, då Jerusalems invånare i femte månaden fördes bort i fångenskap.


text:
"Innan jag formade dig i moderlivet utvalde jag dig, och innan du kom fram ur modersskötet helgade jag dig. Jag satte dig till en profet för folken."


text:
Då sade HERREN till mig: "Säg inte: Jag är för ung, utan gå vart jag än sänder dig och tala vad jag än befaller dig.


text:
Och HERREN räckte ut sin hand, rörde vid min mun och sade till mig: "Se, jag lägger mina ord i din mun.


text:
Jag sätter dig i dag över folk och riken, för att du skall rycka upp och bryta ner, förgöra och fördärva, bygga upp och plantera."


text:
HERRENS ord kom till mig. Han sade: "Vad ser du, Jeremia?" Jag svarade: "Jag ser en gren av ett mandelträd."


text:
HERRENS ord kom till mig för andra gången. Han sade: "Vad ser du?" Jag svarade: "Jag ser en sjudande gryta. Den lutar hitåt norrifrån."


text:
Se, jag skall kalla på alla stammar i rikena norrut, säger HERREN. De skall komma och sätta upp var och en sin tron vid ingången till Jerusalems portar och vid dess murar runt omkring och vid alla Juda städer.


text:
Jag skall avkunna mina domar mot dem för all deras ondska, därför att de har övergivit mig och tänt rökelse åt andra gudar och tillbett sina händers verk.


text:
Fäst upp dina kläder! Stå upp och tala till dem allt vad jag befaller dig. Var inte förskräckt för dem, så att jag inte låter något förskräckligt hända dig inför dem.


text:
Se, jag gör dig i dag till en befäst stad, till en järnpelare och en kopparmur mot hela landet, mot Juda kungar, dess furstar och präster och mot folket i landet.


text:
De skall strida mot dig, men inte bli dig övermäktiga. Jag är med dig, säger HERREN, för att rädda dig."


text:
Gå och predika för Jerusalem. Säg: Så säger HERREN: Jag minns din ungdoms hängivenhet, hur du älskade mig under din brudtid och följde mig i öknen, i landet där man inte sår.


text:
Israel var heligt för HERREN, den första frukten av hans skörd. Alla som äter av den drar på sig skuld, olycka drabbar dem, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN: Vad har era fäder funnit hos mig som är orätt, eftersom de gick bort ifrån mig och följde värdelösa avgudar och själva blev värdelösa?


text:
De frågade inte: "Var är HERREN, han som förde oss upp ur Egyptens land, han som ledde oss i öknen, det öde och oländiga landet, torkans och dödsskuggans land, det land där ingen färdas och där ingen människa bor?"


text:
Jag förde er in i det bördiga landet och ni fick äta dess frukt och dess goda. Men när ni hade kommit dit orenade ni mitt land och gjorde min arvedel avskyvärd.


text:
Prästerna frågade inte: "Var är HERREN?" De som hade hand om lagen kände mig inte, och herdarna var trolösa mot mig. Profeterna profeterade i Baals namn och följde sådana som inte kunde hjälpa.


text:
Därför skall jag på nytt gå till rätta med er, säger HERREN. Också med era barnbarn skall jag gå till rätta.


text:
Drag bort till kitteernas öar och se efter, sänd bud till Kedar och undersök noga, se om något sådant har skett där:


text:
Har ett hednafolk någonsin bytt bort sina gudar? Och ändå är de inga gudar. Men mitt folk har bytt bort sin härlighet mot en avgud som inte kan hjälpa.


text:
Ty mitt folk har begått en dubbel synd: De har övergivit mig, källan med det levande vattnet, och gjort sig usla brunnar som inte håller vatten.


text:
Unga lejon ryter mot honom, man hör dem morra. De gör hans land till en ödemark. Hans städer bränns ner så att ingen kan bo i dem.


text:
Men är det inte du själv som vållar dig detta, genom att du överger HERREN, din Gud, när han vill leda dig på den rätta vägen?


text:
Varför vill du fara till Egypten för att dricka av Sihors vatten? Och varför vill du fara till Assyrien för att dricka av flodens vatten?


text:
Det är din ondska som tuktar dig, och ditt avfall som straffar dig. Inse därför och tänk på hur ont och bittert det är att du överger HERREN, din Gud, och inte fruktar mig, säger Herren, HERREN Sebaot.


text:
Redan för länge sedan bröt jag sönder ditt ok och slet av dina band, men du sade: "Jag vill inte tjäna dig." På alla höga kullar och under alla gröna träd lade du dig ner och bedrev otukt.


text:
Jag hade planterat dig som en ädel vinstock av helt och hållet äkta slag. Hur har du då kunnat förvandlas för mig till vilda rankor av en främmande vinstock?


text:
Om du än tvättar dig med soda och tar aldrig så mycket såpa, syns ändå din synds fläckar inför mig, säger Herren, HERREN.


text:
Hur kan du säga: "Jag har inte orenat mig, jag har inte följt baalerna?" Tänk efter hur du bar dig åt i dalen, kom ihåg vad du har gjort! Du är lik ett ystert kamelsto som löper hit och dit,


text:
lik en vildåsna, van vid öknen, en som flåsar i sin brunst. Vem kan hålla tillbaka hennes lusta? Den som vill komma till henne, behöver inte löpa sig trött. Vid parningstiden finner de henne lätt.


text:
Akta din fot så att du inte tappar skon, och din strupe så att den inte blir torr av törst. Men du svarar: "Du anstränger dig förgäves. Jag älskar främmande gudar, och dem vill jag följa."


text:
Liksom tjuven står med skam när han ertappas, så skall Israels hus komma på skam med sina kungar och furstar, sina präster och profeter,


text:
de som säger till trästycket: "Du är min fader", och till stenen: "Du har fött mig". Ty de vänder ryggen mot mig och inte ansiktet. Men i olyckans tid ropar de: Stå upp och rädda oss!


text:
Var finns då dina gudar som du gjorde åt dig? Låt dem stå upp! Kan de rädda dig i din olyckas tid? Ty du, Juda, har lika många gudar som du har städer!


text:
Förgäves har jag slagit era barn. De har inte låtit sig tillrättavisas. Likt ett lejon som vållar fördärv har ert eget svärd slukat era profeter.


text:
Du onda släkte, ge akt på HERRENS ord! Har jag varit en öken för Israel eller ett land av mörker? Varför säger mitt folk: Vi har gjort oss fria, vi kommer inte mer till dig?


text:
Inte glömmer en jungfru sina smycken eller en brud sin utstyrsel? Men mitt folk har i alla tider glömt mig.


text:
Hur skickligt går du inte till väga när du söker kärlek! Därför kan också de sämsta kvinnor lära av dina vägar.


text:
På dina mantelflikar finner man blod av fattiga och oskyldiga, fastän de inte ertappats vid inbrott.


text:
Trots allt detta säger du: "Jag är oskyldig. Han är inte längre vred på mig." Men jag vill gå till rätta med dig, därför att du säger: "Jag har inte syndat."


text:
Varför far du än hit än dit för att ta en annan väg? Du skall bli besviken på Egypten liksom du blev besviken på Assyrien.


text:
Också därifrån måste du gå din väg med händerna över huvudet. Ty HERREN förkastar dem som du förtröstar på, du skall inte ha framgång genom dem.


text:
Han sade vidare: Om en man skiljer sig från sin hustru och hon går ifrån honom och blir en annan mans hustru, får han då komma tillbaka till henne? Skulle inte då det landet bli orenat? Du har bedrivit otukt med många älskare och du skulle komma tillbaka till mig? säger HERREN.


text:
Lyft blicken mot de kala höjderna och se: Var har du inte låtit skända dig? Vid vägarna satt du och väntade på dem som en arab i öknen. Du orenade landet genom din otukt och din ondska.


text:
Därför hölls regnskurarna tillbaka och inget vårregn föll. Men du hade en äktenskapsbryterskas panna och ville inte skämmas.


text:
"Kan han då vara vred för evigt och hålla fast vid sin vrede för alltid?" Så talade du och gjorde allt ont du kunde.


text:
I kung Josias tid sade HERREN till mig: Har du sett vad det avfälliga Israel har gjort? Hon har gått upp på alla höga berg och bort under alla gröna träd och bedrivit otukt.


text:
Jag tänkte att hon skulle vända tillbaka till mig sedan hon hade gjort allt detta. Men hon vände inte tillbaka. Hennes otrogna syster Juda såg det.


text:
Och jag såg att fastän jag hade skilt mig från det avfälliga Israel och givit henne skilsmässobrev för hennes äktenskapsbrotts skull, så skrämdes ändå inte hennes otrogna syster Juda av det, utan gick på samma sätt bort och bedrev otukt.


text:
Trots allt detta vände hennes otrogna syster Juda inte tillbaka till mig av hela sitt hjärta utan endast i hyckleri, säger HERREN.


text:
Gå norrut och predika: Vänd om Israel, du avfälliga, säger HERREN, så skall jag inte längre se på er med ovilja. Ty jag är nådig, säger HERREN, och skall inte vara vred för evigt.


text:
Bekänn nu din missgärning, att du har avfallit från HERREN, din Gud, och löpt hit och dit efter främmande gudar under alla gröna träd. Du har inte lyssnat till min röst, säger HERREN.


text:
Vänd om, ni avfälliga barn, säger HERREN, ty jag är er rätte herre och jag skall hämta er, en från varje stad och två från varje släkt, och föra er till Sion.


text:
När ni på den tiden förökar er och blir fruktsamma i landet, säger HERREN, då skall man inte mer tala om HERRENS förbundsark eller tänka på den. Man skall inte komma ihåg den eller sakna den och man skall inte göra någon ny.


text:
På den tiden skall man kalla Jerusalem "HERRENS tron", och alla hednafolk skall samlas där för att ära HERRENS namn i Jerusalem. Och de skall inte mer följa sina onda och hårda hjärtan.


text:
På den tiden skall Juda hus gå till Israels hus, och tillsammans skall de komma från landet i norr till det land som jag gav era fäder till arvedel.


text:
Jag sade: "Vilken plats skall jag inte låta dig få bland barnen, och vilket ljuvligt land skall jag inte ge dig, den allra härligaste arvedel bland folken." Och jag sade: "Då skall ni kalla mig fader och inte mer vända er bort från mig."


text:
Men som när en hustru är otrogen mot sin man, så har ni, Israels hus, varit otrogna mot mig, säger HERREN.


text:
Därför hörs rop på de kala höjderna, gråt och böner från Israels barn, ty de har gått på villovägar och glömt HERREN, sin Gud.


text:
Vänd om, ni avfälliga barn! Jag skall bota er från er otrohet. Se, vi kommer till dig, ty du är HERREN, vår Gud.


text:
Sannerligen, förgäves var vårt hopp till höjderna, vårt larm på bergen. Sannerligen, hos HERREN, vår Gud, finns frälsning för Israel.


text:
Men allt ifrån vår ungdom har skammens gud ätit upp frukten av våra fäders arbete, deras får och nötboskap, deras söner och döttrar.


text:
Låt oss nu ligga här i vår skam, och låt vanära täcka oss. För vi har syndat mot HERREN, vår Gud, vi och våra fäder, från vår ungdom ända till denna dag. Vi har inte lyssnat till HERRENS, vår Guds, röst.


text:
Om du vill vända tillbaka, Israel, säger HERREN, vänd då om till mig. Om du avlägsnar dina avskyvärda gudar från min åsyn skall du slippa irra omkring som flykting.


text:
Du skall svära i sanning, rätt och rättfärdighet: "Så sant HERREN lever", och då skall hednafolken välsigna sig i honom och ha sin berömmelse i honom.


text:
Omskär er för HERREN, avlägsna ert hjärtas förhud, ni Juda män och ni Jerusalems invånare. Annars skall min vrede bryta fram som en eld för era onda gärningars skull, och den skall brinna så att ingen kan släcka den.


text:
Förkunna i Juda, kungör och ropa ut i Jerusalem, ja, blås i hornet i landet, ropa med hög röst och säg: "Låt oss samlas och gå in i de befästa städerna!"


text:
Res upp ett baner i riktning mot Sion. Sök skydd, stanna inte! Ty jag skall låta olyckan komma från norr med stor förödelse.


text:
Ett lejon kommer fram ur sitt snår, en folkfördärvare bryter upp. Han går ut ur sin boning för att göra ditt land till en ödemark. Då läggs dina städer i ruiner, så att ingen kan bo där.


text:
Kläd er därför i säcktyg, klaga och jämra er, Ty HERRENS brinnande vrede har inte vänt sig bort från oss.


text:
På den dagen, säger HERREN, skall kungen och furstarna förlora modet, prästerna bli förfärade och profeterna vara bestörta.


text:
Men jag sade: O, Herre, HERRE, hur svårt bedrog du inte detta folk och Jerusalem när du sade: "Det skall gå er väl." Svärdet är ju nära att ta våra liv!


text:
På den tiden skall det sägas till detta folk och till Jerusalem: En brännhet vind från de kala höjderna i öknen sveper mot dottern mitt folk, inte för att kasta säd eller rensa korn.


text:
Se, som ett moln stiger han upp, som en stormvind är hans vagnar. Snabbare än örnar är hans hästar. Ve oss, vi är förlorade!


text:
Tvätta bort ondskan från ditt hjärta, Jerusalem, så att du blir räddad! Hur länge skall onda tankar bo i ditt bröst?


text:
Kungör för folken, tala om för Jerusalem: En belägringshär kommer från fjärran land och höjer sitt rop mot Juda städer.


text:
Din vandel och dina gärningar vållar dig detta. Din ondska gör att det blir så bittert, att plågan träffar dig ända in i hjärtat.


text:
O, mitt inre, mitt inre! Jag vrider mig av smärta i mitt hjärtas djup. Mitt hjärta klagar i mig, jag kan inte tiga, ty ljud av horn har min själ hört, och stridsrop.


text:
Förödelse på förödelse ropas ut, hela landet läggs öde. Plötsligt blir mina tält förstörda, på ett ögonblick mina tältdukar.


text:
Mitt folk är dåraktigt, mig känner de inte. De är oförnuftiga barn och förstår ingenting. De är visa när det gäller att göra ont, men de förstår inte att göra gott.


text:
Jag såg mig om, och se, det bördiga landet var en öken, alla dess städer ödelagda inför HERRENS ansikte, för hans brinnande vrede.


text:
Därför sörjer jorden, och himlen ovanför mörknar, ty vad jag har talat och beslutat skall jag inte ångra eller ta tillbaka.


text:
För larmet av ryttare och bågskyttar tar hela staden till flykten. Man ger sig in i skogssnåren och upp bland klipporna. Alla städer är övergivna, ingen människa bor i dem mer.


text:
Du ödelagda, vad vill du göra? Om du än klär dig i scharlakan och pryder dig med smycken av guld, om du än gör dina ögon stora med smink, så gör du dig vacker förgäves. Dina älskare föraktar dig, de står efter ditt liv.


text:
Ty jag hör rop som från en barnaföderska, ångestrop som från en förstföderska. Det är dottern Sions röst. Hon flämtar, hon räcker ut sina händer: "O, ve mig! Mitt liv tynar bort inför mördare."


text:
Gå omkring på gatorna i Jerusalem och lägg märke till vad ni ser, sök på torgen om ni finner någon, om det finns någon enda som gör det som är rätt, och som frågar efter trohet. Då skall jag förlåta staden.


text:
HERRE, är det inte trofasthet dina ögon söker? Du slog dem, men de kände ingen smärta. Du lät dem förgås, men de vägrade att ta emot tillrättavisning. De gjorde sina pannor hårdare än klippan och vägrade att omvända sig.


text:
Då tänkte jag: Det är bara de enkla människorna som är dåraktiga, ty de känner inte HERRENS väg, sin Guds domslut.


text:
Jag vill nu gå till de stora och tala med dem. De måste ju känna HERRENS väg och sin Guds domslut. Men också dessa har brutit sönder oket och slitit av banden.


text:
Därför skall lejonet från skogen slå dem och vargen från ödemarken slita sönder dem. Leoparden skall lura vid deras städer, och var och en som går ut därifrån skall rivas ihjäl. Ty deras överträdelser är många och deras avfall talrika.


text:
Varför skulle jag förlåta dig? Dina barn har övergivit mig och svurit vid gudar som inte finns. Jag gav dem fullt upp av allt, men de begick äktenskapsbrott och samlades i skaror vid horhusen.


text:
Drag upp mot hennes vingårdsterrasser och förstör dem, men gör inte helt slut på henne. Riv bort hennes vinrankor, de hör inte HERREN till.


text:
De har förnekat HERREN och sagt: "Han finns inte. Inget ont skall drabba oss, svärd och hunger skall vi inte möta.


text:
Därför säger HERREN, härskarornas Gud, så: Eftersom ni talar på detta sätt, se, därför skall jag göra mina ord i din mun till en eld och detta folk till ved, och elden skall förtära dem.


text:
Se, jag skall låta ett hednafolk komma över er fjärran ifrån, ni av Israels hus, säger HERREN, ett starkt hednafolk, ett urgammalt folk, ett folk vars språk du inte känner, med ett tal du inte förstår.


text:
De skall sluka din skörd och ditt bröd, de skall sluka dina söner och dina döttrar, de skall sluka dina får och din nötboskap, de skall sluka dina vinstockar och dina fikonträd. Dina befästa städer som du litar på, skall de förstöra med svärd.


text:
Om ni då frågar: "Varför har HERREN, vår Gud, gjort oss allt detta?" skall du svara dem: "Liksom ni har övergivit mig och tjänat främmande gudar i ert eget land, skall ni nu få tjäna främlingar i ett land som inte är ert."


text:
Skulle ni inte frukta mig, säger HERREN, skulle ni inte bäva för mig, jag som har satt sand till gräns för havet, till en evig gräns som det inte kan överskrida. Hur än dess vågor svallar förmår de ingenting, och hur de än brusar kan de inte komma över den.


text:
Men detta folk har ett motsträvigt och upproriskt hjärta. De har vänt sig bort och gått sin egen väg.


text:
De säger inte i sina hjärtan: "Låt oss frukta HERREN, vår Gud, honom som ger regn i rätt tid både höst och vår och som ger oss de bestämda skördeveckorna."


text:
Ty bland mitt folk finns ogudaktiga människor. De ligger i bakhåll liksom fågelfängaren ligger på lur, de sätter ut snaror och fångar människor.


text:
Som en bur full av fåglar så är deras hus fulla av svek. Därför har de blivit stora och rika, de har blivit feta och skinande.


text:
Deras onda gärningar vet inte av någon gräns, de dömer inte rättvist, de verkar inte för den faderlöses sak och hjälper inte den fattige att få sin rätt.


text:
Skulle jag inte straffa dem för sådant? säger HERREN. Skulle jag inte hämnas på ett hednafolk som detta?


text:
Profeterna profeterar lögn, och prästerna styr efter deras råd. Så vill mitt folk ha det. Men vad skall ni göra när slutet på detta kommer?


text:
Fly bort från Jerusalem, ni Benjamins barn! Blås i hornet i Tekoa, res upp ett högt baner i Bet-Hakkerem! Ty en olycka hotar från norr med stor förödelse.


text:
Herdar skall komma över henne med sina hjordar. De skall slå upp sina tält runt omkring henne och beta av, var och en sitt stycke.


text:
Rusta er till strid mot henne! "Kom låt oss dra upp vid middagstid! Men ve oss, dagen går mot sitt slut och kvällens skuggor förlängs.


text:
Ty så säger HERREN Sebaot: Fäll träd och kasta upp vallar mot Jerusalem! Detta är staden som skall straffas. Den är full av förtryck.


text:
Som en källa låter vatten välla fram, så låter den sin ondska välla ut. Om våld och förödelse hör man där, sår och slag är alltid inför mina ögon.


text:
Låt varna dig, Jerusalem, så att jag inte vänder mig ifrån dig och gör dig till en ödemark, till ett land där ingen bor.


text:
Så säger HERREN Sebaot: En efterskörd, som på en vinstock, skall man bärga på kvarlevan av Israel. Räck på nytt ut din hand, som när man plockar druvor från rankorna.


text:
Till vem skall jag tala och för vem skall jag vittna, så att de hör? Deras öron är tillslutna så att de inte kan höra. HERRENS ord föraktas bland dem, de vill inte veta av det.


text:
Därför är jag fylld av HERRENS vrede, jag orkar inte hålla den tillbaka. Töm ut den över barnen på gatan och över alla unga män där de samlas. Både man och kvinna skall drabbas, också den gamle och den som fyllt sina dagars mått.


text:
Främlingar skall ta över deras hus, deras åkrar och hustrur, ty jag vill räcka ut min hand mot dem som bor i landet, säger HERREN.


text:
De tar det lätt med att hela mitt folks skada och säger: "Allt står väl till, allt står väl till". Men allt står inte väl till.


text:
De skall stå där med skam, ty de har bedrivit avskyvärda ting. Ändå känner de ingen skam och förstår inte att blygas. Därför skall de falla bland dem som faller. När tiden kommer att jag skall straffa dem, skall de komma på fall, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN: "Ställ er vid vägarna och spana, fråga efter de urgamla stigarna. Fråga efter den goda vägen och vandra på den, så skall ni finna ro för era själar." Men de svarade: "Vi vill inte vandra på den."


text:
När jag satte väktare över er och sade: "Lyssna till ljudet från hornet", svarade de: "Vi vill inte lyssna."


text:
Hör du jord: Se, jag skall låta olycka drabba detta folk, frukten av deras tankar, eftersom de inte har lyssnat på mina ord utan har förkastat min lag.


text:
Vad bryr jag mig om rökelse även om den kommer från Saba, eller om bästa kalmus från fjärran land? Era brännoffer har jag inte behag till och era slaktoffer tycker jag inte om.


text:
Därför säger HERREN så: Se, jag skall lägga stötestenar framför detta folk, och på dem skall fäder och söner tillsammans snubbla, grannar och vänner förgås.


text:
Så säger HERREN: Se, ett folk kommer från landet i norr, ett stort hednafolk reser sig vid jordens yttersta ände.


text:
De bär båge och lans, de är grymma och skoningslösa. Deras röst är som havets dån, och på sina hästar rider de fram, rustade som kämpar till strid mot dig, du dotter Sion.


text:
Vi har hört ryktet om dem, våra händer sjunker ner, ängslan griper oss, ångest som hos en barnaföderska.


text:
Gå inte ut på öppna fältet och vandra ej på vägen, ty fiendens svärd är där med skräck från alla sidor.


text:
Du, mitt folk, min dotter, kläd dig i säcktyg, rulla dig i aska, höj sorgesång som efter ende sonen och håll bitter dödsklagan. Ty plötsligt kommer fördärvaren över oss.


text:
Jag har satt dig att pröva mitt folk och gjort dig till en fast borg, för att du skall lära känna och pröva deras vandel.


text:
Alla är de förhärdade upprorsmakare, som går med förtal, de är som koppar och järn. Alla handlar de fördärvligt.


text:
Blåsbälgen pustar, men ur elden kommer bara bly. All ytterligare rening är förgäves, de onda kan inte avlägsnas.


text:
Ställ dig i porten till HERRENS hus och ropa där ut detta ord: Hör HERRENS ord, ni alla av Juda som går in genom dessa portar för att tillbe HERREN.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ändra ert liv och era gärningar, så skall jag låta er bo kvar på denna plats.


text:
sluta att förtrycka främlingen, den faderlöse och änkan. Utgjut inte oskyldigt blod på denna plats och följ inte efter andra gudar, er själva till olycka.


text:
Hur är det? Ni stjäl, mördar och begår äktenskapsbrott. Ni svär falskt och tänder rökelse åt Baal och följer andra gudar, som ni inte känner.


text:
Sedan kommer ni hit och träder fram inför mitt ansikte i detta hus som är uppkallat efter mitt namn och säger: "Vi är räddade" - för att sedan fortsätta med alla dessa avskyvärda ting.


text:
Menar ni att detta hus som är uppkallat efter mitt namn är ett rövarnäste? Se, jag har själv sett det, säger HERREN.


text:
Gå bort till den plats i Silo där jag först lät mitt namn bo, och se hur jag har gjort med den på grund av mitt folk Israels ondska.


text:
Och eftersom ni har gjort alla dessa gärningar, säger HERREN, och inte har lyssnat fastän jag gång på gång har talat till er, och inte har svarat fastän jag har kallat på er,


text:
därför vill jag nu göra med detta hus som är uppkallat efter mitt namn och som ni förlitar er på, och med denna plats som jag har givit åt er och era fäder, på samma sätt som jag gjorde med Silo:


text:
Jag skall kasta bort er från mitt ansikte, så som jag har kastat bort alla era bröder, alla Efraims efterkommande.


text:
Bed därför inte för detta folk och bär inte fram någon klagan eller förbön och för inte deras talan hos mig, ty jag skall inte höra på dig.


text:
Barnen samlar ihop ved, fäderna gör upp eld och kvinnorna knådar deg för att baka offerkakor åt himlens drottning. För att kränka mig utgjuter de drickoffer åt andra gudar.


text:
Men är det mig de kränker med detta? säger HERREN. Är det inte snarare sig själva, så att de kommer på skam?


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Se, min vrede och förbittring skall jag utgjuta över denna plats, över både människor och djur, över åkerns träd och markens gröda, och den skall brinna utan att slockna.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Lägg era brännoffer tillsammans med era slaktoffer och ät upp köttet!


text:
Ty på den dag då jag förde era fäder ut ur Egyptens land gav jag dem inte någon befallning eller något bud angående brännoffer och slaktoffer.


text:
Det bud jag gav dem var detta: "Lyssna till min röst, så skall jag vara er Gud och ni skall vara mitt folk. Vandra i allt på den väg som jag befaller er, så skall det gå er väl."


text:
Men de ville inte höra eller lyssna till mig utan följde sina egna tankar och sitt onda, hårda hjärta och vände ryggen till mig, inte ansiktet.


text:
Från den dag då era fäder drog ut ur Egyptens land ända till i dag har jag sänt till er alla mina tjänare profeterna, gång på gång har jag sänt dem.


text:
Men de ville inte höra eller lyssna till mig. De var upproriska och gjorde ännu mer ont än deras fäder.


text:
Du skall säga dem allt detta, men de kommer inte att lyssna på dig, och du skall ropa till dem, men de kommer inte att svara dig.


text:
Säg därför till dem: "Detta är det folk som inte lyssnar till HERRENS, sin Guds, röst och som inte tar emot tillrättavisning. Sanningen är försvunnen och utrotad ur deras mun."


text:
Klipp av ditt hår och kasta bort det och stäm upp en klagosång på höjderna. Ty HERREN har förkastat och övergivit detta släkte som väckt hans vrede.


text:
Juda barn har gjort det som är ont i mina ögon, säger HERREN. De har ställt upp sina avgudar i det hus som är uppkallat efter mitt namn för att orena det.


text:
De har byggt upp Tofethöjderna i Hinnoms sons dal för att där bränna upp sina söner och döttrar i eld, fastän jag aldrig har befallt eller ens tänkt mig något sådant.


text:
Se, dagar skall komma, säger HERREN, då man inte mer skall kalla det "Tofet" eller "Hinnoms sons dal", utan "Dråpdalen". Då skall man begrava i Tofet av brist på annan plats.


text:
Detta folks döda kroppar skall bli mat åt himlens fåglar och markens djur, och ingen skall skrämma bort dem.


text:
I Juda städer och på Jerusalems gator skall jag göra slut på jubelrop och glädjerop, på rop för brudgum och rop för brud, ty landet skall läggas öde.


text:
På den tiden, säger HERREN, skall man kasta Juda kungars och furstars ben, prästernas och profeternas ben och Jerusalems invånares ben ut ur deras gravar


text:
och strö omkring dem inför solen och månen och himlens alla stjärnor, som de har älskat, dyrkat och följt, sökt och tillbett. De skall inte samlas ihop eller begravas, de skall bli gödsel på marken.


text:
Alla de som blir kvar av detta onda släkte skall hellre vilja dö än leva, vart jag än fördriver dem, säger HERREN Sebaot.


text:
Säg också till dem: Så säger HERREN: Om någon faller reser han sig då inte upp igen och om någon går vilse vänder han då inte om?


text:
Varför vänder de sig ständigt bort, detta Jerusalems folk? De håller fast vid sitt svek, de vägrar att vända om.


text:
Jag har lyssnat och hört efter. Det som inte är rätt, det talar de. Ingen enda ångrar sin ondska, ingen säger: "Vad har jag gjort?" Alla viker av i egen riktning, likt hästar som störtar sig ut i striden.


text:
Till och med storken under himlen vet sin bestämda tid, och turturduvan, svalan och tranan passar tiden när de skall komma tillbaka. Men mitt folk känner inte HERRENS domslut.


text:
Hur kan ni då säga: "Vi är visa, och vi har HERRENS lag". Se, utan tvekan har de skriftlärdas lögnpenna förvandlat lagen till lögn.


text:
De visa skall komma på skam, förskräckas och tas till fånga. Se, de har förkastat HERRENS ord. Vad har de då för vishet?


text:
Därför skall jag ge deras hustrur åt andra och deras åkrar åt erövrare. Ty hög som låg, alla söker de orätt vinning. Profet och präst, alla handlar de lögnaktigt.


text:
De tar det lätt med att hela dottern mitt folks skada och säger: "Allt står väl till, allt står väl till". Men allt står inte väl till.


text:
De skall stå där med sin skam, därför att de bedrev sådana avskyvärda ting. Ändå känner de ingen skam och förstår inte att blygas. Därför skall de falla bland dem som faller. När tiden kommer att jag skall straffa dem, skall de komma på fall, säger HERREN.


text:
Jag skall rycka bort och förgöra dem, säger HERREN. Inga druvor blir kvar på vinstockarna och inga fikon på fikonträden, till och med löven är vissnade. Det jag gav dem skall tas ifrån dem.


text:
Varför sitter vi stilla här? Låt oss samlas och gå in i de befästa städerna och möta slutet där. Ty HERREN, vår Gud, låter oss förgås. Han ger oss förgiftat vatten att dricka, ty vi har syndat mot HERREN.


text:
Från Dan hörs hans hästar frusta. När hans hingstar gnäggar bävar hela landet. De kommer och slukar landet med allt som där finns, staden och alla som bor i den.


text:
Se, jag sänder ormar bland er, giftormar som inte kan besvärjas, och de skall bita er, säger HERREN.


text:
Hör, dottern mitt folk ropar från fjärran land: "Finns då inte HERREN mer i Sion? Är hennes konung inte längre där?" Varför har de retat mig till vrede med sina beläten, med sina främmande avgudar?


text:
O, att mitt huvud vore en vattenbrunn och mina ögon en källa av tårar! Då skulle jag gråta dag och natt över de slagna hos dottern mitt folk.


text:
O, att jag hade ett härbärge i öknen, så att jag kunde överge mitt folk och gå bort ifrån dem! Ty de är alla äktenskapsbrytare, en samling trolösa.


text:
De spänner sin tunga som en pilbåge för att skjuta i väg lögn, till sanning brukar de inte sin makt i landet. De går från illdåd till illdåd, mig vill de inte veta av, säger HERREN.


text:
Var och en måste vara på sin vakt mot sin vän, och ingen kan lita ens på sin broder. Ty varje broder är en listig bedragare, och varje vän går med förtal.


text:
Var och en sviker sin vän, ingen talar sanning. De lär sina tungor att tala lögn, de tröttar ut sig med att göra illa.


text:
Därför säger HERREN Sebaot så: Se, jag smälter ner dem och prövar dem. Ty vad annat kan jag göra med dottern mitt folk?


text:
Deras tunga är en mördande pil, deras mun talar svek. De talar vänligt till sin nästa, men i hjärtat lägger de ut fällor för honom.


text:
Skulle jag inte straffa dem för sådant? säger HERREN. Skulle jag inte hämnas på ett sådant folk som detta?


text:
Jag vill gråta och sjunga sorgesång över bergen, jag vill höja klagosång över betesmarkerna i öknen. Ty de är förbrända, ingen går fram där mer, och inga läten av boskap hörs längre. Både himlens fåglar och de vilda djuren har flytt, de är alla borta.


text:
Jag skall göra Jerusalem till ett stenröse, till en boning för schakaler, och Juda städer till en ödemark där ingen bor.


text:
Vem är så vis att han förstår detta? Och till vem har HERRENS mun talat, så att han kan förklara varför landet har blivit så fördärvat, förbränt som en öken där ingen färdas?


text:
HERREN svarade: Jo, därför att de har övergivit min undervisning som jag gav dem. De har inte lyssnat till min röst och inte följt den,


text:
Därför säger HERREN Sebaot, Israels Gud, så: Se, jag skall ge detta folk malört att äta och förgiftat vatten att dricka.


text:
Och jag skall sprida ut dem bland folk som varken de eller deras fäder har känt, och jag skall sända svärdet efter dem till dess att jag har gjort slut på dem.


text:
Så säger HERREN Sebaot: Se er om efter gråterskor och kalla på dem så att de kommer, sänd efter kunniga kvinnor, låt dem komma.


text:
Låt dem med hast stämma upp en sorgesång över oss, så att våra ögon rinner av tårar och vatten strömmar från våra ögonlock.


text:
Ty sorgesång hörs från Sion: Hur har inte förödelse drabbat oss! Hur har vi inte kommit på skam! Vi måste ju överge landet, ty de har rivit ner våra hem.


text:
Ni kvinnor, hör HERRENS ord, öppna era öron för ordet från hans mun. Lär era döttrar sorgesång, lär varandra klagosång.


text:
Ty döden stiger in genom våra fönster och kommer in i våra palats. Barnen utrotas från gatan och de unga männen från torgen.


text:
Säg: Så säger HERREN: Människornas döda kroppar ligger som gödsel på marken, som kärvar efter skördemannen, och ingen samlar upp dem.


text:
Så säger HERREN: Den vise skall inte berömma sig av sin vishet, den starke inte av sin styrka och den rike inte av sin rikedom.


text:
Den som vill berömma sig, han skall berömma sig av att han har insikt och känner mig: Att jag är HERREN, som verkar med nåd, rätt och rättfärdighet på jorden. Ty däri har jag min glädje, säger HERREN.


text:
Egypten, Juda, Edom, Ammons barn, Moab och alla ökenbor med kantklippt hår. Ty hednafolken är alla oomskurna och hela Israels hus har ett oomskuret hjärta.


text:
Så säger HERREN: Ni skall inte ta efter hednafolkens sätt så att ni skräms av tecknen på himlen, därför att hednafolken blir skrämda av dem.


text:
Ty folkens seder är förgänglighet. Ett träd i skogen hugger man ner, och hantverkarens händer formar det med yxan.


text:
Med silver och guld pryder man det och fäster det med hammare och spik för att det inte skall falla omkull.


text:
Likt fågelskrämmor på ett gurkfält står de där och kan inte tala. Man måste bära dem, ty de kan inte gå. Var inte rädd för dem, ty de kan inte göra något ont, och att göra något gott förmår de inte heller.


text:
Vem skulle inte frukta dig, du folkens konung? Ty fruktan tillkommer dig. Bland folkens alla visa och i alla deras riken finns ingen som du.


text:
Silvret som hamrats ut har förts in från Tarsis och guldet från Ufas. Det som träslöjdare och guldsmeder har gjort blir sedan klätt i blått och purpur. Allt är tillverkat av konstnärer.


text:
Men HERREN är den sanne Guden, han är den levande Guden, den evige Konungen. För hans vrede bävar jorden, och folken kan inte uthärda hans förbittring.


text:
Så skall ni säga till dem: De gudar som inte har gjort himmel och jord skall utrotas från jorden och inte finnas kvar under himlen.


text:
Han har skapat jorden genom sin kraft, han har grundat världen genom sin vishet, och genom sitt förstånd har han spänt ut himlen.


text:
När han låter sin röst höras, då brusar himlens vatten, då låter han regnskyar stiga upp från jordens ände. Han gör blixtar åt regnet och för vinden ut ur dess förvaringsrum.


text:
Alla människor står då som dårar, utan förstånd. Alla guldsmederna kommer på skam med sina avgudar, ty deras gjutna gudabilder är bedrägeri, ingen ande är i dem.


text:
Sådan är inte han som är Jakobs del. Han är den som har format allt, och Israel är hans arvedels stam. HERREN Sebaot är hans namn.


text:
Ty så säger HERREN: Se, denna gång skall jag slunga bort dem som bor i landet. Jag skall ansätta dem hårt, så att de känner det.


text:
Ve mig för min skada! Mitt sår kan inte läkas. Men jag säger: Detta är min plåga och jag måste bära den!


text:
Mitt tält är förstört och alla mina tältlinor är avslitna. Mina barn har lämnat mig, de finns inte mer. Ingen är kvar som kan slå upp mitt tält och sätta upp mina tältdukar.


text:
Ty herdarna är oförnuftiga, de söker inte HERREN. Därför har de ingen framgång, och hela deras hjord har skingrats.


text:
Lyssna, det hörs något! Se, det kommer! Ett väldigt dån kommer från landet i norr för att göra Juda städer till en ödemark, till en boning för schakaler.


text:
Jag vet det, HERRE: Människans väg beror inte på henne själv, det står inte i vandrarens makt att styra sina steg.


text:
Töm din vrede över hednafolken som inte känner dig, över de stammar som inte åkallar ditt namn. Ty de har förtärt Jakob, slukat och förintat honom och ödelagt hans boning.


text:
som jag ålade era fäder på den dag då jag förde dem ut ur Egyptens land, denna smältugn. Jag sade: Hör min röst och gör allt som jag har befallt, så skall ni vara mitt folk och jag skall vara er Gud.


text:
Jag skall då hålla den ed som jag har svurit era fäder: Att ge dem ett land som flödar av mjölk och honung, så som har skett." Jag svarade: "Ja, amen, HERRE."


text:
HERREN sade till mig: "Ropa ut allt detta i Juda städer och på Jerusalems gator. Säg: Hör detta förbunds ord och handla efter dem.


text:
Ty från den dag, då jag förde era fäder ut ur Egyptens land och ända till denna dag har jag förmanat dem gång på gång och sagt: Hör min röst!


text:
Men de lyssnade inte och vände inte örat till utan följde var och en sitt onda och hårda hjärta. Därför lät jag komma över dem allt vad jag hade sagt i det förbund som jag befallde dem att hålla, men som de inte höll."


text:
De har vänt åter till de missgärningar deras fäder begick. De har inte velat höra mina ord utan har följt andra gudar och tjänat dem. Israels och Juda hus har brutit det förbund som jag slöt med deras fäder.


text:
Därför säger HERREN så: Se, jag skall låta en olycka drabba dem, som de inte skall kunna komma undan, och när de då ropar till mig skall jag inte höra dem.


text:
Då skall Juda städer och Jerusalems invånare gå bort och ropa till de gudar som de brukar tända rökelse åt, men dessa skall inte kunna rädda dem undan olyckan.


text:
Ty du, Juda, har lika många gudar som du har städer. Och så många som gatorna är i Jerusalem, så många altaren har ni satt upp åt skammens gud - altaren där ni tänder rökelse åt Baal.


text:
Du skall inte be för detta folk, inte komma med klagan eller förbön för dem, ty jag vill inte höra dem när de ropar till mig i sin olycka.


text:
Vad har min älskade att göra i mitt hus, då hon gör så många skamliga gärningar? Kan det heliga offerköttet skaffa bort din olycka från dig? Då kunde du jubla.


text:
`Ett grönt olivträd, vackert och med härliga frukter`, så kallade HERREN dig. Men nu har han med ett väldigt dån satt eld på det trädet, så att dess grenar förstörs.


text:
Ja, HERREN Sebaot, som planterade dig, har uttalat olycka över dig på grund av den ondska som Israels och Juda hus har bedrivit för att väcka min vrede genom att tända rökelse åt Baal."


text:
Själv var jag som ett oskyldigt lamm som leds bort för att slaktas. Jag visste inte att de tänkte ut onda planer mot mig: "Låt oss fördärva trädet med dess frukt, låt oss utrota honom ur de levandes land, så att man inte mer kommer ihåg hans namn."


text:
Men HERREN Sebaot är en rättvis domare som prövar hjärtan och njurar. Låt mig få se din hämnd på dem, ty för dig har jag lagt fram min sak.


text:
Därför säger HERREN så om Anatots män, som står efter ditt liv och säger: "Profetera inte i HERRENS namn, om du inte vill dö för vår hand!"


text:
Därför säger HERREN Sebaot så: Se, jag skall straffa dem. Deras unga män skall dö genom svärd och deras söner och döttrar skall dö genom hunger.


text:
Rättfärdig är du, HERRE, när jag vill gå till rätta med dig. Ändå måste jag tala med dig om dina domslut. Varför lyckas de ogudaktiga så väl? Varför lever alla trolösa så trygga?


text:
Du planterar dem och de slår rot, de växer och bär frukt. Nära är du i deras mun, men långt borta från deras innersta.


text:
Men du, HERRE, känner mig. Du ser mig och prövar hur mitt hjärta är mot dig. Ryck bort dem som får till slakt och förbered dem för dagen då de skall dödas.


text:
Hur länge skall landet sörja och gräset på marken förtorka, så att både fyrfotadjur och fåglar går under på grund av invånarnas ondska? De säger: "Han kan inte se vår framtid."


text:
Om du springer ikapp med fotgängare och de tröttar ut dig, hur skulle du då kunna tävla med hästar? Det må vara att du känner dig trygg i fredligt land, men hur skall du klara dig i Jordanbygdens täta snår?


text:
Dina bröder och din fars hus, också de är trolösa mot dig. De ropar för full hals bakom din rygg. Lita inte på dem, även om de talar vänligt med dig.


text:
Min arvedel blev mot mig som ett lejon i skogen. Hon har höjt sin röst mot mig, därför hatar jag henne.


text:
Har inte min arvedel blivit för mig som en spräcklig rovfågel, som angrips av andra rovfåglar runt omkring? Gå och samla ihop alla markens djur och låt dem komma för att äta!


text:
Många herdar har fördärvat min vingård och trampat ner mitt land. De har gjort mitt härliga land till en öde öken, till en ödemark.


text:
Över alla höjder i öknen rycker plundrare fram, ty HERRENS svärd slukar allt från den ena änden av landet till den andra. Ingen kan känna sig trygg.


text:
De har sått vete men skördat törne. Förgäves tröttar de ut sig. Ni kommer att skämmas över er gröda på grund av HERRENS brinnande vrede.


text:
Så säger HERREN om alla onda grannar som förgriper sig på det arv jag har givit åt mitt folk Israel: Se, jag skall rycka bort dem ur deras land och Juda hus skall jag rycka undan ifrån dem.


text:
Men sedan jag har ryckt bort dem, skall jag åter förbarma mig över dem och låta dem komma tillbaka, var och en till sin arvedel, var och en till sitt land.


text:
Om de då verkligen lär sig mitt folks vägar så att de svär vid mitt namn: "Så sant HERREN lever", liksom de förut lärde mitt folk att svära vid Baal, då skall de bli upprättade mitt ibland mitt folk.


text:
Men om de inte vill lyssna skall jag fullständigt rycka bort det folket och förgöra det, säger HERREN.


text:
Då sade HERREN till mig: "Gå och köp dig ett höftskynke av linne och sätt det omkring dina höfter, men låt det inte bli vått."


text:
"Tag höftskynket som du har köpt och som du bär omkring dina höfter och stå upp och gå till Eufrat och göm det i en bergsskreva."


text:
En lång tid därefter sade HERREN till mig: "Stå upp och gå till Eufrat och hämta höftskynket som jag befallde dig att gömma där."


text:
Jag gick då bort till Eufrat och grävde och tog fram höftskynket från det ställe där jag hade gömt det. Men se, nu var höftskynket fördärvat och det dög inte längre till någonting.


text:
Detta onda folk, som inte vill lyssna till mitt ord utan följer sitt hårda hjärta och håller sig till andra gudar, tjänar och tillber dem, det skall bli som detta höftskynke som inte duger till något.


text:
Ty liksom en mans höftskynke sluter sig tätt omkring hans höfter, så lät jag hela Israels hus och hela Juda hus sluta sig till mig, säger HERREN, för att de skulle vara mitt folk, till berömmelse, pris och ära för mig. Men de ville inte lyssna.


text:
Säg därför till dem: Så säger HERREN, Israels Gud: Alla vinkärl är till för att fyllas med vin. Och när de då säger till dig: "Skulle vi inte veta att alla vinkärl är till för att fyllas med vin?"


text:
så svara dem: Så säger HERREN: Se, jag skall fylla alla dem som bor i detta land så att de blir berusade, kungarna som sitter på Davids tron, prästerna och profeterna, ja, alla Jerusalems invånare.


text:
Och jag skall krossa dem, den ene mot den andre, både fäder och barn, säger HERREN. Jag skall inte förbarma mig, inte vara skonsam och inte ha medlidande, så att jag låter bli att förgöra dem.


text:
Ge HERREN, er Gud, ära innan han låter mörkret komma och innan era fötter snubblar på bergen när det skymmer. Ni väntar på ljus, men han skall förvandla det till dödsskugga, till tjockt mörker.


text:
Men vill ni inte höra på detta, skall jag i det fördolda gråta över sådant högmod. Bittert gråter jag och tårar strömmar från mina ögon, därför att HERRENS hjord förs bort i fångenskap.


text:
Säg till kungen och kungamodern: Stig ner från er tron, ty den praktfulla kronan har fallit från era huvuden.


text:
Städerna i Negev är stängda och ingen finns som öppnar dem. Hela Juda är bortfört i fångenskap, ja, bortfört helt och hållet.


text:
Vad kommer du att säga, när han till härskare över dig sätter män som du själv har gjort till dina förtroliga vänner? Skall du då inte gripas av vånda som en kvinna i födslosmärtor?


text:
Men om du säger i ditt hjärta: "Varför har detta hänt mig?" så vet att det var för din stora missgärnings skull som ditt mantelsläp lyftes upp och din kropp utsattes för våld.


text:
Kan en nubier förvandla sin hud eller en leopard sina fläckar? Då skulle också ni kunna göra gott, ni som är så vana att göra ont.


text:
Detta skall vara din lott, den del du får av mig, säger HERREN, därför att du har glömt mig och förtröstat på lögn.


text:
ditt äktenskapsbrott, ditt liderliga frustande, din skamliga otukt. På höjderna och på fältet har jag sett dina vedervärdigheter. Ve dig, Jerusalem! Hur länge skall det dröja innan du blir ren?


text:
Juda sörjer, dess portar tynar bort, de lutar sig sörjande mot jorden, och ett klagorop stiger upp från Jerusalem.


text:
De mäktiga sänder sina tjänare efter vatten, men när de kommer till dammarna finner de inget vatten utan måste vända tillbaka med tomma kärl. De är skamsna och förtvivlade och täcker huvudet.


text:
Eftersom marken spricker upp, då det inte regnar i landet, står jordbrukarna med skam och täcker sina huvuden.


text:
Vildåsnorna står på höjderna och flämtar efter luft som schakaler. Deras ögon är matta, ty det finns inget gräs.


text:
Även om våra missgärningar vittnar mot oss, grip ändå in, för ditt namns skull, HERRE. Ja, gång på gång har vi avfallit och syndat mot dig.


text:
Du Israels hopp, dess frälsare i nödens tid, varför är du som en främling i landet, lik en vägfarande som stannar för en natt?


text:
Varför är du som en rådlös man, lik en hjälte som inte kan hjälpa? Du finns ju mitt ibland oss, HERRE, och vi är uppkallade efter ditt namn. Överge oss inte!


text:
Så säger HERREN om detta folk: På detta sätt vill de gärna driva omkring, de håller inte sina fötter i styr. Därför har HERREN inte behag till dem. Han minns nu deras missgärning och skall straffa dem för deras synder.


text:
Ty även om de fastar vill jag inte lyssna till deras rop, och även om de offrar brännoffer och matoffer finner jag ingen glädje i dem, utan jag tänker göra slut på dem med svärd, hungersnöd och pest.


text:
Då sade jag: "O, Herre, HERRE! Profeterna säger ju till dem: Ni skall inte se något svärd, inte heller skall hungersnöd drabba er, utan jag skall ge er en varaktig fred på denna plats."


text:
Men HERREN sade till mig: Profeterna profeterar lögn i mitt namn. Jag har inte sänt dem eller givit dem någon befallning eller talat till dem. Falska syner, tomma spådomar, löst prat och sina egna hjärtans svek är vad de profeterar för er.


text:
Därför säger HERREN så om de profeter som profeterar i mitt namn fast jag inte har sänt dem, de som säger att svärd och hungersnöd inte skall komma i detta land: Genom svärd och hunger skall dessa profeter gå under.


text:
Och folket som de profeterar för, männen och deras hustrur, deras söner och döttrar, skall kastas ut på Jerusalems gator slagna av hunger och svärd och ingen skall begrava dem. Jag skall låta deras ondska drabba dem själva.


text:
Tala till dem detta ord: Natt och dag strömmar tårar från mina ögon, och må de inte upphöra, ty jungfrun, dottern mitt folk, har drabbats av ett förkrossande slag, av ett svårt och oläkligt sår.


text:
Går jag ut på fälten ligger där män genomborrade av svärd, och kommer jag in i staden möts jag av hungerns plågor. Både profet och präst drar vidare mot ett land de inte känner.


text:
Har du då alldeles förkastat Juda? Känner du avsky för Sion? Eller varför har du slagit oss så att ingen kan bota oss? Vi väntar på välgång, men inget gott kommer, på en tid med läkedom, men se, förskräckelse råder.


text:
För ditt namns skull: Förkasta oss inte, låt inte din härlighets tron bli föraktad. Kom ihåg ditt förbund med oss och bryt det inte.


text:
Kan någon av hednafolkens förgängliga avgudar ge regn? Kan himlen av sig själv låta skurar falla? Nej, endast du, HERRE, vår Gud! Vi hoppas på dig, ty du har gjort allt detta.


text:
Men HERREN sade till mig: Även om Mose och Samuel trädde fram inför mig, skulle jag ändå inte vara vänligt sinnad mot detta folk. Driv bort dem från mitt ansikte och låt dem gå.


text:
Om de frågar dig: "Vart skall vi gå?" skall du svara dem: Så säger HERREN: I dödens våld den som hör döden till, i svärdets våld den som hör svärdet till, i hungerns våld den som hör hungern till och i fångenskapens våld den som hör fångenskapen till.


text:
Fyra slags plågor skall jag låta komma över dem, säger HERREN: Svärdet som skall döda dem, hundarna som skall släpa bort dem, och himlens fåglar och vilddjuren på marken som skall äta upp och göra slut på dem.


text:
Jag skall göra dem till ett avskräckande exempel för alla riken på jorden, på grund av det som Manasse, Hiskias son, kung i Juda, har gjort i Jerusalem.


text:
Ty vem kan ha förbarmande med dig, Jerusalem, ja, vem kan ha medlidande med dig? Vem vill ta en omväg för att fråga hur det står till med dig?


text:
Du har förkastat mig, säger HERREN, och vänt mig ryggen. Därför har jag räckt ut min hand emot dig för att förgöra dig. Jag är trött på att visa förbarmande.


text:
Jag kastade dem med kastskovel vid landets portar, jag gjorde dem barnlösa, jag förgjorde mitt folk, men de vände inte om från sina vägar.


text:
Deras änkor blev inför mig fler än sandkornen i havet. Över mödrarna till deras unga män lät jag inkräktare härja mitt på ljusa dagen. Plötsligt lät jag ångest och skräck drabba dem.


text:
Den som hade fött sju söner svimmade och gav upp andan. Hennes sol gick ner medan det ännu var dag, hon måste blygas och skämmas. De som är kvar av dem skall jag överlämna åt deras fienders svärd, säger HERREN.


text:
"Ve mig, min mor, att du har fött mig, en man som ställer till osämja och träta för hela landet! Jag har inte lånat dem något och de har inte givit lån till mig. Ändå förbannar alla mig."


text:
Men HERREN svarade: "Sannerligen, jag skall styrka dig så att det går dig väl. Sannerligen, jag skall göra så att dina fiender kommer och bönfaller inför dig i olyckans och nödens tid.


text:
Dina ägodelar och dina skatter skall jag lämna till plundring, men inte för betalning, utan för alla dina synders skull i hela ditt land.


text:
Och jag skall föra bort dig tillsammans med dina fiender till ett land du inte känner. Ty min vredes eld är upptänd och den skall brinna mot er."


text:
HERRE, du vet det. Tänk på mig och tag hand om mig och ge mig hämnd på mina förföljare. Tag inte bort mig, du som är långmodig. Tänk på hur jag blir hånad för din skull.


text:
Dina ord kom och jag åt dem, ja, ditt ord blev mitt hjärtas fröjd och glädje, ty jag är uppkallad efter ditt namn, HERRE, härskarornas Gud.


text:
Jag har inte suttit tillsammans med gycklare för att roa mig. Därför att din hand var över mig har jag suttit ensam, ty du har uppfyllt mig med harm.


text:
Varför skall jag ständigt plågas och varför är mitt sår oläkbart? Det vill ju inte läkas. Du har blivit för mig som en sinande bäck, lik ett vatten som ingen kan lita på.


text:
Därför säger HERREN så: Om du vänder om, skall jag låta dig komma tillbaka och du skall få tjäna mig. Om du skiljer det äkta från det oäkta skall du få vara som min mun. Detta folk skall då vända tillbaka till dig, men du skall inte vända tillbaka till dem.


text:
Jag skall göra dig till en fast kopparmur mot detta folk, så att de inte kan besegra dig om de vill strida mot dig. Ty jag är med dig för att hjälpa dig, och för att rädda dig, säger HERREN.


text:
Ty så säger HERREN om de söner och döttrar som föds på denna plats, om mödrarna som har fött dem och om fäderna som har avlat dem i detta land:


text:
Av svåra sjukdomar skall de dö. Man skall inte sörja dem eller begrava dem, utan de skall bli gödsel på marken. Genom svärd och hunger skall de gå under, och deras döda kroppar skall bli mat åt himlens fåglar och markens djur.


text:
Ty så säger HERREN: Du skall inte gå in i något sorgehus, inte gå för att sörja med dem och inte heller trösta dem. Ty jag har tagit bort min frid ifrån detta folk, säger HERREN, och även min nåd och barmhärtighet.


text:
Både stora och små skall dö i detta land utan att bli begravda och man skall inte hålla dödsklagan över dem. Ingen skall för deras skull rista sig eller raka sitt huvud.


text:
Man skall inte bryta sorgebröd över dem för att trösta någon i sorgen efter en död och inte ge tröstebägare att dricka, när någon har förlorat far eller mor.


text:
Ty så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, inför era ögon och medan ni ännu lever skall jag på denna plats göra slut på jubelrop och glädjerop, på rop för brudgum och rop för brud.


text:
När du tillkännager allt detta för folket och de frågar dig: "Varför har HERREN uttalat denna stora olycka över oss? Och vilken missgärning och synd har vi begått mot HERREN, vår Gud?"


text:
då skall du svara dem: "Era fäder övergav mig, säger HERREN, och följde andra gudar och tjänade och tillbad dem. De övergav mig och höll inte min lag.


text:
Och ni har själva gjort ännu mer ont än era fäder. Ty se, ni följer var och en sitt onda och hårda hjärta, och ni vill inte lyssna på mig.


text:
Därför skall jag slunga er bort ur detta land till ett land som varken ni eller era fäder har lärt känna, och där skall ni få tjäna andra gudar både dag och natt. Jag skall inte ha något förbarmande med er."


text:
Se, dagar skall komma, säger HERREN, då man inte mer skall säga: "Så sant HERREN lever, han som förde Israels barn upp ur Egyptens land",


text:
utan: "Så sant HERREN lever, han som förde Israels barn ut ur landet i norr och ur alla andra länder, dit han hade drivit bort dem." Ty jag skall föra dem tillbaka till deras land, det som jag gav åt deras fäder.


text:
Se, jag skall sända bud efter många fiskare, säger HERREN, och de skall fiska upp dem. Sedan skall jag sända bud efter många jägare, och de skall fånga dem på alla berg och alla höjder och i alla bergsskrevor.


text:
Ty mina ögon ser alla deras vägar. De kan inte gömma sig för mitt ansikte och deras missgärning kan inte döljas för mina ögon.


text:
Och först skall jag i dubbelt mått vedergälla dem för deras missgärning och synd, därför att de har orenat mitt land med sina livlösa och vedervärdiga gudar och fyllt min arvedel med sina avskyvärdheter.


text:
HERRE, du min styrka och mitt försvar, min tillflykt på nödens dag, till dig skall hednafolken komma från jordens ändar och säga: "Bara lögn har våra fäder ärvt, förgängliga avgudar som inte kan hjälpa.


text:
Därför vill jag nu låta dem veta det, denna gång skall jag låta dem känna min hand och min makt. De skall inse att mitt namn är HERREN.


text:
Juda synd är skriven med järnstift, med diamantspets är den inristad på deras hjärtas tavla och på deras altares horn.


text:
Liksom man tänker på sina barn, tänker de på sina altaren och sina aseror vid gröna träd och på höga kullar.


text:
Du mitt berg på fältet, dina ägodelar och alla dina skatter skall jag lämna till plundring liksom dina offerhöjder, på grund av synd i hela ditt land.


text:
Det är ditt eget fel att du måste avstå ifrån det arv som jag har givit dig. Jag skall låta dig tjäna dina fiender i ett land som du inte känner. Ty ni har tänt min vredes eld, och för evigt skall den brinna.


text:
Så säger HERREN: Förbannad är den man som förtröstar på människor och söker sin styrka i det som är kött och vars hjärta vänder sig bort från HERREN.


text:
Han är som en torr buske på heden och får inte se något gott komma. Han måste bo på förbrända platser i öknen, i ett land med salthedar där ingen vistas.


text:
Han är som ett träd planterat vid vatten och som sträcker ut sina rötter till bäcken. Det fruktar inte om hetta kommer, dess löv är alltid gröna. Det blir inte förskräckt om ett torrt år kommer, och det upphör aldrig att bära frukt.


text:
Jag, HERREN, utforskar hjärtat och prövar njurarna för att ge åt var och en efter hans vägar, efter hans gärningars frukt.


text:
Lik en rapphöna, som ruvar på ägg som hon inte själv har lagt, är den som oärligt samlar rikedom. När halva livet har gått måste han lämna den, och vid livets slut skall han hållas för en dåre.


text:
HERREN är Israels hopp. Alla som överger dig kommer på skam. De som avfaller från mig liknar en skrift i sanden. De har övergivit HERREN, källan med det levande vattnet.


text:
Jag har inte dragit mig undan från att vara en herde som följer dig, och fördärvets dag har jag inte längtat efter. Du vet själv att det som kom över mina läppar sades inför ditt ansikte.


text:
Låt mina förföljare stå där med skam, men låt inte mig komma på skam. Låt dem bli förskräckta, men låt inte mig bli förskräckt. Låt den onda dagen komma över dem och krossa dem med dubbel förödelse.


text:
HERREN sade till mig: Gå och ställ dig i Folkets port där Juda kungar går in och ut, och sedan i Jerusalems alla andra portar,


text:
och säg till dem: Hör HERRENS ord, ni Juda kungar och hela Juda och alla Jerusalems invånare som går in genom dessa portar.


text:
Så säger HERREN: Se för era själars skull till att ni på sabbatsdagen inte bär eller för in någon börda genom Jerusalems portar.


text:
För inte ut någon börda ur era hus på sabbatsdagen och gör inte heller något annat arbete, utan håll sabbatsdagen helig så som jag har befallt era fäder.


text:
Men de ville inte höra eller lyssna till detta utan var hårdnackade, så att de inte hörde eller tog emot tillrättavisning.


text:
Men om ni hör mig, säger HERREN, så att ni på sabbaten inte för in någon börda genom denna stads portar utan håller sabbaten helig och inte gör något annat arbete på den dagen,


text:
då skall kungar och furstar som kommer att sitta på Davids tron dra in genom denna stads portar på vagnar och hästar, med sina furstar, Juda män och Jerusalems invånare. Och denna stad skall då vara bebodd för alltid.


text:
Från Juda städer, från trakten kring Jerusalem, från Benjamins land, från Låglandet, Bergsbygden och Negev skall man komma och bära fram brännoffer, slaktoffer, matoffer och rökelse samt gemenskapsoffer till HERRENS hus.


text:
Men om ni inte hör mitt bud att hålla sabbaten helig och att inte bära någon börda in genom Jerusalems portar på sabbatsdagen, då skall jag tända en eld i dess portar och den elden skall förtära Jerusalems palats. Den elden kan inte släckas.


text:
Och kärlet som han höll på att göra av leran misslyckades i hans hand. Då började han om och gjorde av leran ett annat kärl så som han ville ha det.


text:
"Skulle jag inte kunna göra med er, ni av Israels hus, så som denne krukmakare gör? säger HERREN. Se, som leran är i krukmakarens hand, så är ni, Israels hus, i min hand.


text:
Ena gången talar jag om ett hednafolk och ett rike att jag vill rycka upp, bryta ner och förgöra det.


text:
Men om det hednafolk som jag har talat om vänder om från sin ondska, ångrar jag det onda som jag hade tänkt göra mot det.


text:
Men om man då gör det som är ont i mina ögon så att man inte hör min röst, då ångrar jag det goda som jag hade sagt att jag ville göra dem.


text:
Säg därför nu till Juda män och till Jerusalems invånare: Så säger HERREN: Se, jag bereder en olycka åt er, och jag tänker ut en plan mot er. Vänd därför om, var och en från sin onda väg, och ändra ert liv och era gärningar.


text:
Men de kommer att svara: Det är lönlöst. Vi vill följa våra egna tankar och göra var och en efter sitt onda och hårda hjärta."


text:
Därför säger HERREN så: Fråga bland hednafolken: Vem har hört något sådant? Fruktansvärda saker har hon gjort, jungfrun Israel.


text:
Skall då snön från Libanons höga berg lämna mina åkerfält? Skall de friska vattnen som strömmar fjärran ifrån, sina ut?


text:
Men mitt folk har glömt mig och tänder rökelse åt avgudar, som har fått dem på fall där de färdas fram på de urgamla vägarna och slå in på obanade vägar och stigar.


text:
Så blir deras land öde och utsätts ständigt för hån. Alla som går fram där skall förundra sig och skaka på huvudet.


text:
Som en östanvind skall jag skingra dem för fienden. Jag skall vända ryggen åt dem och inte ansiktet på deras olyckas dag.


text:
Men de sade: "Kom, låt oss tänka ut onda planer mot Jeremia. För prästerna skall inte komma till korta med sin undervisning och inte de vise med sitt råd eller profeten med sitt ord. Kom, låt oss förtala honom och låt oss strunta i vad han säger."


text:
Skall gott få lönas med ont? De har grävt en grop för att ta mitt liv. Tänk på hur jag har stått inför ditt ansikte och manat gott för dem för att vända bort din vrede från dem.


text:
Överlämna därför deras barn åt hungersnöden och utlämna dem själva åt svärdet, så att deras hustrur blir barnlösa och änkor, deras män dödade av pesten och deras unga män slagna med svärd i striden.


text:
Låt klagorop höras från deras hus, när du plötsligt låter rövarskaror komma över dem. Ty de grävde en grop för att fånga mig och lade ut snaror för mina fötter.


text:
Men du, HERRE, känner alla deras planer att döda mig. Förlåt dem inte deras missgärning och utplåna inte deras synd. Låt dem komma på fall inför dig. Grip in mot dem på din vredes dag.


text:
Så sade HERREN: Gå och köp dig en lerkruka av krukmakaren och tag med dig några av de äldste i folket och av de äldste bland prästerna,


text:
och gå ut till Hinnoms sons dal som ligger framför Lerskärvsporten och ropa där ut de ord som jag kommer att tala till dig.


text:
Du skall säga: "Hör HERRENS ord, ni Juda kungar och ni Jerusalems invånare: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, jag skall låta en sådan olycka komma över denna plats att det skall ringa i öronen på var och en som hör det.


text:
De har övergivit mig och vanärat denna plats och där tänt rökelse åt andra gudar som varken de själva eller deras fäder eller Juda kungar har känt. De har uppfyllt denna plats med oskyldigt blod


text:
och byggt baalshöjder för att bränna upp sina barn i eld till brännoffer åt Baal, fastän jag aldrig har befallt eller talat om eller ens tänkt mig något sådant.


text:
Se, därför skall dagar komma, säger HERREN, då man inte mer skall kalla denna plats `Tofet` eller `Hinnoms sons dal` utan `Dråpdalen`.


text:
Jag skall på denna plats göra Juda och Jerusalems rådslag om intet och jag skall låta dem falla för sina fienders svärd och för de män som står efter deras liv. Deras döda kroppar skall jag ge till mat åt himlens fåglar och markens djur.


text:
Jag skall göra denna stad till häpnad och hån. Alla som går fram där skall häpna och vissla på grund av alla dess plågor.


text:
Och jag skall låta dem äta sina egna söners och döttrars kött, ja, den ene skall tvingas äta den andres kött. I sådan nöd och sådan svårighet skall de komma genom sina fiender och genom dem som står efter deras liv."


text:
och du skall säga till dem: "Så säger HERREN Sebaot: Jag skall slå sönder detta folk och denna stad på samma sätt som man slår sönder ett lerkärl, så att det inte kan bli helt igen. Och man skall begrava i Tofet därför att det inte finns någon annan plats att begrava på.


text:
Så skall jag göra med denna plats, säger HERREN, och med dess invånare. Jag skall göra denna stad lik Tofet.


text:
Och husen i Jerusalem och Juda kungars hus skall bli lika orena som Tofetplatsen, ja, alla de hus där man har tänt rökelse på taken åt himlens hela härskara och utgjutit drickoffer åt andra gudar."


text:
När Jeremia kom tillbaka från Tofet dit HERREN hade sänt honom för att profetera, ställde han sig i förgården till HERRENS hus och sade till allt folket:


text:
"Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, över denna stad med alla dess lydstäder skall jag låta allt ont komma som jag har uttalat över den, detta därför att de har varit hårdnackade och inte lyssnat till mina ord."


text:
Då prästen Pashur, Immers son, som var överuppsyningsman i HERRENS hus, hörde Jeremia profetera på detta sätt,


text:
Men när Pashur dagen därefter släppte Jeremia lös ur stocken, sade Jeremia till honom: "HERREN kallar dig inte Pashur utan Magor-Missabib.


text:
Ty så säger HERREN: Jag skall göra dig till skräck både för dig själv och för alla dina vänner. De skall falla för sina fienders svärd och dina ögon skall se det. Hela Juda skall jag ge i den babyloniske kungens hand, och han skall föra dem bort till Babel och döda dem med svärd.


text:
Denna stads alla rikedomar, allt gods och alla dyrbarheter och Juda kungars alla skatter skall jag ge i deras fienders hand. De skall ta det som byte och föra det till Babel.


text:
Och du själv, Pashur, skall gå i fångenskap med alla som bor i ditt hus. Du skall komma till Babel, där skall du dö och där skall du begravas tillsammans med alla dina vänner, som du har profeterat lögn för."


text:
Du, HERRE, övertalade mig, och jag lät mig övertalas. Du grep mig och blev mig övermäktig. Så har jag blivit ett ständigt åtlöje, alla hånar mig.


text:
Ty så ofta jag talar måste jag klaga, över våld och förtryck måste jag ropa, ty HERRENS ord drar över mig spott och spe hela dagen.


text:
Men jag tänkte: Jag vill glömma honom och inte mer tala i hans namn. Då blev det i mitt hjärta som en brinnande eld, instängd i mitt innersta. Jag ansträngde mig att uthärda den men kunde det inte.


text:
Jag hör många förtala mig, det är skräck från alla håll: "Ange honom!" "Ja, vi skall ange honom!" Alla som stått mig nära väntar på att jag skall falla. "Kanske låter han lura sig, så att vi blir honom övermäktiga och kan hämnas på honom."


text:
Men HERREN är med mig som en mäktig hjälte. Därför skall mina förföljare komma på fall och inte bli mig övermäktiga. De skall stå där med stor skam, ty de har handlat utan förstånd. De skall drabbas av evig vanära, som ej skall glömmas.


text:
HERRE Sebaot, du prövar den rättfärdige, du ser hjärtan och njurar. Jag skall få se din hämnd på dem, ty till dig har jag överlämnat min sak.


text:
Låt det gå den mannen, som det gick för de städer som HERREN förstörde utan att ångra det. Låt honom få höra klagorop på morgonen och stridsrop vid middagstid,


text:
därför att han inte dödade mig i moderlivet, så att min mor fick bli min grav och hennes moderliv havande för alltid.


text:
Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN, när kung Sidkia sände Pashur, Malkias son, och prästen Sefanja, Maasejas son, till honom för att säga:


text:
"Fråga HERREN för oss, för nu har Nebukadressar, kungen i Babel, angripit oss. Kanske HERREN vill handla med oss som vid alla sina tidigare under, så att denne drar bort ifrån oss."


text:
Så säger HERREN, Israels Gud: Se, jag skall vända bort de vapen ni har i er hand och som ni använder utanför muren i striden mot Babels kung och mot kaldeerna som belägrar er. Jag skall samla dem inne i denna stad,


text:
och jag skall själv strida mot er med uträckt hand och stark arm, i vrede, harm och stor förbittring.


text:
Därefter, säger HERREN, skall jag överlämna Sidkia, Juda kung, och hans tjänare och folket, som är kvar i denna stad efter pesten, svärdet och hungersnöden, i Nebukadressars, den babyloniske kungens, hand och i deras fienders hand, och i de mäns hand som vill ta deras liv. Han skall slå dem med svärd. Han skall inte skona dem och inte visa någon medkänsla eller något förbarmande.


text:
Till detta folk skall du säga: Så säger HERREN: Se, jag förelägger er vägen till livet och vägen till döden.


text:
Den som stannar kvar i denna stad skall dö genom svärd, hunger eller pest, men den som går ut och ger sig åt kaldeerna, som belägrar er, han skall få leva och få sitt liv som ett byte.


text:
Ty jag har vänt mitt ansikte mot denna stad, till olycka och inte till välgång, säger HERREN. Den skall ges i den babyloniske kungens hand och han skall bränna upp den i eld.


text:
ni av Davids ätt, så säger HERREN: Avkunna varje morgon rätt dom och rädda den plundrade ur förtryckarens hand, så att inte min vrede bryter fram som en eld och brinner utan att någon kan släcka den - detta för deras onda gärningars skull.


text:
Se, jag är emot dig, du som bor i dalen, du klippa på slätten, säger HERREN, ni som säger: Vem kan angripa oss och vem kan tränga in i våra boningar?


text:
Jag skall straffa er så som era gärningar förtjänar, säger HERREN. Jag skall tända upp en eld i er skog, och den skall förtära allt omkring den."


text:
och säg: Hör HERRENS ord, du Juda kung som sitter på Davids tron. Hör det du själv med dina tjänare och ditt folk, ni som går in genom dessa portar.


text:
Så säger HERREN: Utöva rätt och rättfärdighet och rädda den plundrade ur förtryckarens hand. Kränk inte främlingen, den faderlöse och änkan och använd inte våld mot dem. Utgjut inte oskyldigt blod på denna plats!


text:
Ty om ni verkligen handlar efter detta ord, skall kungar, som kommer att sitta på Davids tron, dra in genom portarna till detta hus på vagnar och hästar, följda av sina tjänare och sitt folk.


text:
Men om ni inte hör dessa ord, svär jag vid mig själv, säger HERREN, att detta hus skall läggas i ruiner.


text:
Ty så säger HERREN om Juda kungahus: Som Gilead är du för mig, som Libanons topp. Men jag skall sannerligen göra dig till en öken, till städer där ingen bor.


text:
Jag skall inviga fördärvare mot dig, var och en med sina vapen, och de skall hugga ner dina ståtliga cedrar och kasta dem i elden.


text:
Många hednafolk skall gå förbi denna stad och man skall fråga varandra: "Varför har HERREN gjort så mot denna stora stad?"


text:
Man skall då svara: "Därför att de övergav HERRENS, sin Guds, förbund och tillbad andra gudar och tjänade dem."


text:
Gråt inte över den döde, sörj honom inte. Gråt i stället över honom som vandrar bort, ty han skall aldrig mer komma tillbaka och se det land där han föddes.


text:
Ty så säger HERREN om Sallum, Josias son, Juda kung, som blev kung efter sin far Josia och som har dragit bort från denna plats: Han skall aldrig mer komma tillbaka hit.


text:
På den ort dit han har blivit förd i fångenskap skall han dö, och detta land skall han aldrig återse.


text:
Ve den som bygger sitt hus med orättfärdighet och sina salar med orätt, som låter sin nästa arbeta för ingenting och inte ger honom hans lön.


text:
Ve den som säger: "Jag vill bygga mig ett stort hus med rymliga salar" och gör åt sig stora fönster, klär huset med cederträ och målar det rött med dyrbar färg!


text:
Är detta att vara kung, att tävla med cederträ? Din far åt och drack, men han utövade rätt och rättfärdighet, och då gick det honom väl.


text:
Han skaffade rätt åt den bedrövade och den fattige, och då gick allt väl. Är inte detta att känna mig? säger HERREN.


text:
Men dina ögon och ditt hjärta står endast efter egen vinning och att utgjuta oskyldigt blod, att utöva förtryck och våld.


text:
Därför säger HERREN så om Jojakim, Josias son, Juda kung: Ingen skall skall hålla dödsklagan efter honom och ropa: "O, min broder! O, min syster!" Ingen skall hålla dödsklagan efter honom och ropa: "O, herre! O, hur ståtlig han var!"


text:
Som man begraver en åsna skall han begravas. Han skall släpas bort och kastas ut, långt utanför Jerusalems portar.


text:
Gå upp på Libanon och ropa, höj din röst i Basan och ropa från Abarim, ty alla dina älskare är krossade.


text:
Jag talade till dig när det gick dig väl, men du sade: "Jag vill inte lyssna." Sådant har ditt sätt varit ända från din ungdom. Du har inte velat lyssna till min röst.


text:
Alla dina herdar skall vallas av vinden, och dina älskare måste gå i fångenskap. Då skall du komma på skam och förödmjukas för all din ondskas skull.


text:
Du som bor på Libanon du som har ditt näste i cedrarna, hur skall du inte jämra dig när värkar kommer över dig och ångest som hos en födande kvinna!


text:
Så sant jag lever, säger HERREN: Om du Konja, Jojakims son, Juda kung, än vore en signetring på min högra hand, skulle jag ändå rycka bort dig därifrån.


text:
Jag skall överlämna dig till de män som står efter ditt liv och till dem du är rädd för, nämligen Nebukadressar, den babyloniske kungen, och kaldeerna.


text:
Jag skall slunga dig och din mor, som har fött dig, bort till ett annat land där ni inte är födda och där skall ni dö.


text:
Är då denne Konja ett föraktat, sönderslaget kärl, en kruka som ingen vill ha? Varför har de slungats ut, han och hans avkomlingar, ja, kastats bort till ett land som de inte känner?


text:
Så säger HERREN: Skriv upp denne man som barnlös, som en man som inte hade någon framgång under sin livstid. Ty ingen av hans avkomlingar skall få lyckan att sitta på Davids tron och i framtiden råda över Juda.


text:
Därför säger HERREN, Israels Gud, så om de herdar som för mitt folk i bet: Det är ni som har skingrat mina får och drivit bort dem och inte sett till deras bästa. Men se, jag skall straffa er för era onda gärningar, säger HERREN.


text:
Jag skall själv samla dem som finns kvar av mina får ur alla de länder dit jag har drivit bort dem och jag skall föra dem tillbaka till deras betesmarker. Där skall de bli fruktsamma och föröka sig.


text:
Jag skall sätta herdar över dem som skall föra dem i bet. De skall inte mer behöva frukta eller vara förskräckta och ingen av dem skall saknas, säger HERREN.


text:
Se, dagar skall komma, säger HERREN, då jag skall låta en rättfärdig telning växa upp åt David. Han skall regera som kung och handla med vishet, han skall utöva rätt och rättfärdighet i landet.


text:
I hans dagar skall Juda bli frälst och Israel bo i trygghet, och detta är det namn man skall ge honom: HERREN vår rättfärdighet.


text:
utan: "Så sant HERREN lever, han som förde avkomlingar från Israels hus ut ur landet i norr och hämtade dem ur alla andra länder dit jag hade drivit bort dem." Så skall de få bo i sitt land.


text:
Om profeterna: Mitt hjärta vill brista i mitt bröst, alla mina ben darrar. Jag är som en berusad man, som en man omtöcknad av vin, för HERRENS och hans heliga ords skull.


text:
Ty landet är fullt av äktenskapsbrytare. Under förbannelse ligger landet sörjande, och betesmarkerna i öknen är förtorkade. Man inriktar sig på att göra ont och har sin styrka i orättfärdighet.


text:
Ty både profeter och präster är gudlösa. Även inne i mitt hus finner jag deras ondska, säger HERREN.


text:
Därför skall deras väg bli för dem som hala stigar i mörkret. De skall drivas bort och där skall de falla. Ty jag skall låta olycka drabba dem det år deras straff kommer, säger HERREN.


text:
Också hos Samarias profeter har jag sett dåraktiga ting: De profeterade i Baals namn och förde mitt folk Israel vilse.


text:
Och hos Jerusalems profeter har jag sett förskräckliga ting. De begår äktenskapsbrott och ljuger, de uppmuntrar dem som gör ont så att ingen skall vända om från sin ondska. De är alla för mig som Sodom och stadens invånare som Gomorras.


text:
Därför säger HERREN Sebaot så om profeterna: Jag skall ge dem malört att äta och förgiftat vatten att dricka, ty från profeterna i Jerusalem har gudlöshet gått ut över hela landet.


text:
Så säger HERREN Sebaot: Lyssna inte på orden från de profeter som profeterar för er, ty de bedrar er. Sina egna hjärtans syner talar de, inte vad som kommer från HERRENS mun.


text:
Om och om igen säger de till dem som föraktar mig: "HERREN har sagt: Det skall gå er väl." Och till var och en som följer sitt hårda hjärta säger de: "Ingen olycka skall drabba er."


text:
Men vem har tillträde till HERRENS råd, så att han kan se och höra hans ord? Och vem har aktat på hans ord och lyssnat till det?


text:
Se, HERRENS stormvind, full av vrede, bryter fram, en virvlande storm! Över de ogudaktigas huvuden virvlar den ner.


text:
HERRENS vrede skall inte vända åter, förrän han har utfört och fullbordat sitt hjärtas tankar. I den yttersta tiden skall ni inse och förstå det.


text:
Om de haft tillträde till mitt råd, hade de förkunnat mina ord för mitt folk för att få dem att vända om från sina onda vägar och sina onda gärningar.


text:
Eller kan någon gömma sig på ett så hemligt ställe att jag inte skulle se honom? säger HERREN. Är inte jag den som uppfyller himmel och jord? säger HERREN.


text:
Jag har hört vad profeterna säger, de som profeterar lögn i mitt namn. De säger: "Jag har haft en dröm, jag har haft en dröm."


text:
Hur länge? Vad finns det i hjärtat hos profeterna, lögnprofeterna, de som profeterar sina egna hjärtans svek?


text:
De tänker att de genom sina drömmar, som de berättar för varandra, skall få mitt folk att glömma mitt namn, liksom deras fäder glömde mitt namn för Baal.


text:
Den profet som har haft en dröm, han må berätta en dröm. Men den som har tagit emot mitt ord, han må troget tala mitt ord. Vad är halm mot säd? säger HERREN.


text:
Jag är emot profeterna, säger HERREN, de som bär fram sin egen tungas ord och säger: "Så säger HERREN."


text:
Jag är emot dem som profeterar falska drömmar, säger HERREN. När de berättar dessa drömmar, för de mitt folk vilse med sina lögner och sitt skryt. Det är inte jag som har sänt dem eller givit dem något uppdrag och de kan inte alls hjälpa detta folk, säger HERREN.


text:
När detta folk eller en profet eller präst frågar dig: "Vad är HERRENS tunga?", skall du säga dem vad som är den verkliga tungan. Och jag skall kasta bort er, säger HERREN.


text:
Den profet eller präst eller den av folket som säger "HERRENS tunga", den mannen och hans hus skall jag straffa.


text:
Men "HERRENS tunga" skall ni inte mer nämna. Ty för var och en skall då hans eget ord bli en "tunga", eftersom ni förvränger den levande Gudens, HERREN Sebaots, vår Guds, ord.


text:
Men om ni säger "HERRENS tunga", då säger HERREN så: Ni använder detta ord, "HERRENS tunga", fastän jag har sänt bud till er och sagt till er: Ni skall inte säga "HERRENS tunga".


text:
Se, därför skall jag helt glömma er och kasta bort från mitt ansikte både er och den stad som jag har givit åt er och era fäder.


text:
Sedan Nebukadressar, kungen i Babel, hade fört bort Jekonja, Jojakims son, kungen i Juda, från Jerusalem tillsammans med Juda furstar, hantverkarna och smederna och låtit dem komma till Babel, visade mig HERREN i en syn två korgar med fikon uppställda framför HERRENS tempel.


text:
I den ena korgen fanns mycket goda fikon, sådana fikon som mognat först. I den andra korgen fanns mycket dåliga fikon, så dåliga att man inte kunde äta dem.


text:
Och HERREN sade till mig: "Vad ser du, Jeremia?" Jag svarade: "Fikon, och de goda fikonen är mycket goda, men de dåliga fikonen är mycket dåliga, så dåliga att man inte kan äta dem."


text:
"Så säger HERREN, Israels Gud: Liksom man ser på dessa goda fikon, skall jag med välvilja se på de bortförda av Juda, vilka jag från denna plats har sänt bort till kaldeernas land.


text:
Jag skall nådigt vaka över dem och låta dem komma tillbaka till detta land. Jag skall bygga upp dem och inte slå ner dem, jag skall plantera dem och inte rycka upp dem.


text:
Och jag skall ge dem ett hjärta som känner mig, att jag är HERREN. De skall vara mitt folk och jag skall vara deras Gud. Ty de skall vända om till mig av hela sitt hjärta.


text:
Men så som man gör med dåliga fikon, som är så dåliga att man inte kan äta dem, på samma sätt, säger HERREN, skall jag göra med Sidkia, Juda kung, och med hans furstar och med återstoden i Jerusalem, både de som är kvar här i landet och de som bor i Egypten.


text:
På alla orter dit jag fördriver dem, skall jag utlämna dem till skräck och till olycka i alla riken på jorden, till en skam och ett ordspråk, till en nidvisa och en förbannelse.


text:
Jag skall sända svärd, hungersnöd och pest ibland dem, till dess att de blir utrotade ur det land som jag har givit åt dem och deras fäder."


text:
Detta är det ord som kom till Jeremia angående hela Juda folk i Josias son Jojakims, Juda kungs, fjärde regeringsår, som var den babyloniske kungen Nebukadressars första regeringsår.


text:
Ända från Josias, Amons sons, Juda kungs, trettonde regeringsår och till denna dag, under dessa tjugotre år, har HERRENS ord kommit till mig. Jag har gång på gång talat till er, men ni har inte velat höra.


text:
HERREN har gång på gång sänt till er alla sina tjänare profeterna, men ni har inte lyssnat eller vänt örat till för att höra,


text:
när de sade: "Vänd om, var och en från sin onda väg och sina onda gärningar, så skall ni för all framtid få bo kvar i det land som HERREN har givit åt er och era fäder.


text:
Följ inte andra gudar, så att ni tjänar och tillber dem och väck inte min vrede genom era händers verk. Då skall jag inte heller låta olycka drabba er."


text:
Men ni har inte lyssnat till mig, säger HERREN, utan väckt min vrede genom era händers verk till er egen olycka.


text:
skall jag kalla på alla folkstammarna i norr, säger HERREN, och jag skall sända efter min tjänare Nebukadressar, kungen i Babel. Och jag skall låta dem angripa detta land och dem som bor här, liksom alla hednafolken här omkring. Jag skall förgöra dem och de skall bli till häpnad och åtlöje och evig ödeläggelse.


text:
Jag skall bland dem göra slut på rop av fröjd och rop av glädje, på rop för brudgum och rop för brud, på kvarnens buller och lampans ljus.


text:
Hela detta land skall ödeläggas och förstöras, och dessa länder skall tjäna Babels kung i sjuttio år.


text:
Men när sjuttio år har gått, skall jag straffa kungen i Babel och folket där för deras missgärning, säger HERREN, och även kaldeernas land skall jag göra till en ödemark för all framtid.


text:
Jag skall låta alla de ord som jag har talat mot det landet gå i uppfyllelse, allt som är skrivet i denna bok och som Jeremia har profeterat mot alla hednafolk.


text:
Ty också dem skall mäktiga folk och stora kungar lägga under sig, och jag skall vedergälla dem efter deras gärningar och deras händers verk.


text:
Ty så sade HERREN, Israels Gud, till mig: "Tag denna bägare med vredesvin ur min hand och låt alla de hednafolk som jag sänder dig till, dricka av den.


text:
De skall dricka så att de raglar och förlorar förståndet på grund av det svärd som jag skall sända ibland dem."


text:
nämligen Jerusalem med Juda städer, dess kungar och furstar, för att göra dem till en ödemark och till häpnad och åtlöje och till en förbannelse, som nu har skett,


text:
och alla blandade stammar där, alla kungar i landet Us och alla kungar i filisteernas land, både Askelon, Gaza, Ekron och dem som finns kvar i Asdod,


text:
slutligen alla kungar i landet i norr - både dem som bor nära och dem som bor långt borta, den ene såväl som den andre - och alla övriga riken i världen, ut över jordens yta. Och Sesaks kung skall dricka efter dem.


text:
Du skall säga till dem: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Drick, så att ni blir druckna och spyr och faller omkull utan att kunna resa er på grund av det svärd som jag skall sända ibland er.


text:
Men om de inte vill ta emot bägaren ur din hand och dricka, så säg till dem: Så säger HERREN Sebaot: Ni måste dricka!


text:
Ty se, med den stad som är uppkallad efter mitt namn skall jag börja straffdomen. Skulle då ni bli ostraffade? Nej, ni skall inte bli ostraffade, utan jag skall kalla på ett svärd mot jordens alla invånare, säger HERREN Sebaot.


text:
Allt detta skall du profetera för dem och säga till dem: HERREN ryter från höjden, från sin heliga boning låter han sin röst höras. Han ryter högt över sitt land och höjer skörderop som en vintrampare över jordens alla invånare.


text:
Larmet hörs till jordens ände, ty HERREN går till rätta med hednafolken, han skall döma allt kött. De ogudaktiga överlämnar han åt svärdet, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN Sebaot: Se, en ofärd går ut från folk till folk och en väldig storm stiger upp från jordens yttersta ände.


text:
De som på den dagen blir slagna av HERREN skall ligga från jordens ena ände till den andra. Man skall inte hålla dödsklagan efter dem, inte samla upp och begrava dem, utan de skall bli gödsel på marken.


text:
Jämra er, ni herdar, och klaga. Vältra er på marken, ni ledare för hjorden. Tiden är inne då ni skall slaktas och ni skall skingras. Ni skall falla sönder som ett dyrbart kärl.


text:
Likt ett ungt lejon drar han ut ur sitt snår. Deras land blir en ödemark på grund av förtryckarens svärd, och hans brinnande vrede.


text:
"Så säger HERREN: Ställ dig i förgården till HERRENS hus och tala till alla Juda städer, till dem som kommer för att tillbe i HERRENS hus. Tala till dem alla de ord som jag befaller dig att tala. Tag inte bort något från dem.


text:
Kanske skall de då höra och vända om var och en från sin onda väg. Då skall jag ångra det onda som jag har i sinnet att göra med dem på grund av deras onda gärningar.


text:
Du skall säga till dem: Så säger HERREN: Om ni inte vill lyssna till mig och vandra efter den lag som jag har förelagt er


text:
och höra vad mina tjänare profeterna talar - dem som jag sänder er, ja, som jag gång på gång har sänt till er, fastän ni inte har lyssnat -


text:
då skall jag göra med detta hus som jag gjorde med Silo. Och denna stad skall jag göra till en förbannelse för alla jordens folk."


text:
När Jeremia hade slutat att tala allt vad HERREN hade befallt honom att säga till folket, grep prästerna, profeterna och allt folket honom och sade: "Du måste dö.


text:
Hur vågar du profetera i HERRENS namn och säga: Det skall gå för detta hus som det gick för Silo, och denna stad skall läggas öde så att ingen mer bor i den?" Och allt folket gaddade sig samman mot Jeremia i HERRENS hus.


text:
När Juda furstar hörde detta, gick de från kungens hus upp till HERRENS hus och satte sig vid ingången till HERRENS nya port.


text:
Då sade prästerna och profeterna till furstarna och till allt folket: "Den här mannen förtjänar att dö. Ni har ju med egna öron hört hur han profeterat mot denna stad."


text:
Men Jeremia svarade alla furstarna och allt folket: "HERREN har sänt mig att profetera mot detta hus och denna stad allt det som ni har hört.


text:
Ändra nu ert liv och era gärningar och hör HERRENS, er Guds, röst. Då kommer HERREN att ångra det onda han har talat mot er.


text:
Men det skall ni veta att om ni dödar mig, så drar ni oskyldigt blod över er och över denna stad och över dem som bor här. För det är i sanning HERREN som har sänt mig till er för att säga er allt detta."


text:
Då sade furstarna och allt folket till prästerna och profeterna: "Denne man förtjänar inte att dö, för i HERRENS, vår Guds, namn har han talat till oss."


text:
"Mika från Moreset profeterade i Hiskias, Juda kungs, tid och sade till hela Juda folk: Så säger HERREN Sebaot: Sion skall bli upplöjt till en åker, Jerusalem skall bli till en stenhop och tempelberget en skogbevuxen höjd.


text:
Men lät Hiskia, Juda kung, med hela Juda döda honom? Fruktade han inte i stället HERREN och bad till honom, så att HERREN ångrade det onda som han hade talat emot dem? Drar vi inte själva över oss mycket ont nu?"


text:
Där fanns också en annan man som profeterade i HERRENS namn, Uria, Semajas son, från Kirjat-Jearim. Han profeterade mot denna stad och detta land, precis som Jeremia hade gjort.


text:
När då kung Jojakim med alla sina hjältar och alla furstar hörde vad han sade, ville han döda honom. Men när Uria fick höra det blev han förskräckt och flydde sin väg och kom till Egypten.


text:
Då sände kung Jojakim några män till Egypten: Elnatan, Akbors son, och några andra tillsammans med honom.


text:
De hämtade Uria från Egypten och förde honom till kung Jojakim. Han lät döda honom med svärd och kastade hans döda kropp på den allmänna begravningsplatsen.


text:
Men Ahikam, Safans son, höll sin hand över Jeremia, så att man inte lämnade honom i folkets våld för att dödas.


text:
I början av Sidkias, Josias sons, Juda kungs, regering kom detta ord till Jeremia från HERREN. Han sade:


text:
Sänd det sedan till kungen i Edom, kungen i Moab, kungen över Ammons barn, kungen i Tyrus och kungen i Sidon genom de sändebud som har kommit till Sidkia, Juda kung, i Jerusalem.


text:
Befall dem att säga till sina herrar: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Så skall ni säga till era herrar:


text:
Jag är den som genom min stora kraft och min uträckta arm har skapat jorden med de människor och djur som är på den, och jag ger den åt vem jag vill.


text:
Nu har jag givit alla dessa länder i min tjänare Nebukadnessars, den babyloniske kungens, hand. Också markens djur har jag givit honom, för att de skall tjäna honom.


text:
Alla hednafolk skall tjäna honom och hans son och hans sonson, till dess att den tid kommer också för hans land då många folk och stora kungar skall lägga honom under sig.


text:
Men om något folk eller rike inte vill tjäna Nebukadnessar, kungen i Babel, och inte vill böja sin nacke under den babyloniske kungens ok, då skall jag straffa det folket med svärd, hungersnöd och pest, säger HERREN, till dess att jag har utrotat dem genom hans hand.


text:
Lyssna därför inte på era profeter och spåmän, på era drömtydare, teckentydare och trollkarlar när de säger till er: "Ni skall inte tjäna kungen i Babel."


text:
De profeterar lögn för er, och därför skall ni föras långt bort från ert land. Jag skall driva bort er och ni skall gå under.


text:
Men det folk som böjer sin nacke under den babyloniske kungens ok och tjänar honom, skall jag låta bo kvar i sitt land, säger HERREN, så att de kan bruka det och bo där.


text:
På samma sätt talade jag till Sidkia, Juda kung. Jag sade: Böj er nacke under den babyloniske kungens ok och tjäna honom och hans folk, så skall ni få leva.


text:
Varför vill du och ditt folk dö genom svärd, hunger och pest, så som HERREN har sagt att det skall gå för det folk som inte vill tjäna kungen i Babel?


text:
Hör alltså inte på de profeter som säger till er: "Ni skall inte tjäna kungen i Babel", ty de profeterar lögn för er.


text:
Jag har inte sänt dem, säger HERREN. De profeterar lögn i mitt namn och därför måste jag driva bort er så att ni går under tillsammans med de profeter som profeterar för er.


text:
Till prästerna och till hela detta folk talade jag och sade: Så säger HERREN: Lyssna inte på era profeters ord, när de profeterar för er och säger: "Se, de kärl som hör till HERRENS hus skall nu snart föras tillbaka från Babel", ty de profeterar lögn för er.


text:
Hör inte på dem utan tjäna kungen i Babel, så skall ni få leva. Varför skall denna stad bli en öde stad?


text:
Om de verkligen är profeter och har HERRENS ord, så må de vädja till HERREN Sebaot att de kärl som ännu är kvar i HERRENS hus och i Juda kungs hus och i Jerusalem inte förs bort till Babel.


text:
Ty så säger HERREN Sebaot om pelarna, havet, bäckenställen och det övriga som ännu är kvar här i staden,


text:
det som Nebukadnessar, kungen i Babel, inte tog med sig när han förde bort Jekonja, Jojakims son, Juda kung, från Jerusalem till Babel tillsammans med alla de förnämsta i Juda och Jerusalem -


text:
ja, så säger HERREN Sebaot, Israels Gud, om de föremål som ännu är kvar i HERRENS hus och i Juda kungs hus och i Jerusalem:


text:
Till Babel skall de föras och där skall de bli kvar ända till den dag då jag tar mig an dem, säger HERREN, och för dem tillbaka upp till denna plats.


text:
Men i samma år, i början av Sidkias, Juda kungs, regering, i femte månaden av hans fjärde regeringsår, talade profeten Hananja, Assurs son, från Gibeon, till mig i HERRENS hus i närvaro av prästerna och allt folket. Han sade:


text:
Inom två år skall jag föra tillbaka hit alla de föremål i HERRENS hus som Nebukadnessar, kungen i Babel, tog från denna plats och förde till Babel.


text:
Och Jekonja, Jojakims son, Juda kung, och alla fångar från Juda som kom till Babel skall jag föra tillbaka till denna plats, säger HERREN. Ty jag skall bryta sönder den babyloniske kungens ok."


text:
Men profeten Jeremia svarade profeten Hananja inför prästerna och allt det folk som stod i HERRENS hus.


text:
Profeten Jeremia sade: "Amen. Må HERREN göra så. Må HERREN uppfylla de ord som du har profeterat och från Babel föra tillbaka till denna plats de föremål som fanns i HERRENS hus, liksom alla fångarna.


text:
Gamla tiders profeter, de som varit före mig och dig, har profeterat om krig, olycka och pest mot många länder och mot stora riken.


text:
Men om den profet som profeterar välgång verkligen är sänd av HERREN, det vet man först när hans ord har gått i uppfyllelse."


text:
Och Hananja sade inför allt folket: "Så säger HERREN: Just så skall jag inom två år ta den babyloniske kungen Nebukadnessars ok från nacken på alla hednafolk och bryta sönder det." Då gick profeten Jeremia sin väg.


text:
Men sedan profeten Hananja hade tagit oket från profeten Jeremias nacke och brutit sönder det, kom HERRENS ord till Jeremia:


text:
"Gå och säg till Hananja: Så säger HERREN: Du har brutit sönder ett ok av trä, men i dess ställe har du gjort ett ok av järn.


text:
Ty så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ett ok av järn har jag lagt på alla dessa hednafolks nacke, för att de skall tjäna Nebukadnessar, kungen i Babel, ty honom skall de tjäna. Jag har också givit honom markens djur."


text:
Profeten Jeremia sade vidare till profeten Hananja: "Hör på Hananja! HERREN har inte sänt dig. Du har fått detta folk att förtrösta på lögn.


text:
Därför säger HERREN så: Se, jag skall ta bort dig från jordens yta. Under detta år skall du dö, ty du har predikat avfall från HERREN."


text:
Detta är vad som stod i det brev som profeten Jeremia sände från Jerusalem till de äldste som ännu levde kvar i fångenskapen och till prästerna, profeterna och allt folket, dem som Nebukadnessar hade fört bort från Jerusalem till Babel,


text:
sedan kung Jekonja hade lämnat Jerusalem tillsammans med kungamodern och hovmännen, Juda och Jerusalems furstar samt hantverkarna och smederna.


text:
Jeremia sände brevet med Eleasa, Safans son, och Gemarja, Hilkias son, när Sidkia, Juda kung, sände dessa till Nebukadnessar, kungen i Babel. Brevet löd:


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud, till alla de fångar som jag har låtit föra bort från Jerusalem till Babel:


text:
Tag er hustrur och föd söner och döttrar, tag hustrur åt era söner och gift bort era döttrar, så att de föder söner och döttrar. Föröka er där och bli inte färre.


text:
Och sök den stads bästa dit jag har fört er i fångenskap och be för den till HERREN. När det går väl för den, går det också väl för er.


text:
Ty så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Låt er inte luras av de profeter som finns bland er, inte heller av era spåmän, och lyssna inte till de drömmar som ni drömmer.


text:
Ty så säger HERREN: När sjuttio år har gått för Babel skall jag ta mig an er och uppfylla mitt löfte att föra er tillbaka till denna plats.


text:
Jag vet vilka tankar jag har för er, säger HERREN, nämligen fridens tankar och inte ofärdens för att ge er en framtid och ett hopp.


text:
Ty jag skall låta er finna mig, säger HERREN. Jag skall göra slut på er fångenskap och samla er från alla de folk och alla de orter dit jag har drivit bort er, säger HERREN. Jag skall låta er komma tillbaka till den plats från vilken jag förde er bort som fångar.


text:
Ty så säger HERREN till den kung som sitter på Davids tron och till allt det folk som bor i denna stad, era bröder som inte har gått bort i fångenskap tillsammans med er,


text:
ja, så säger HERREN Sebaot: Se, jag skall sända svärd, hungersnöd och pest mot dem och låta dem räknas som odugliga fikon, så dåliga att man inte kan äta dem.


text:
Jag skall förfölja dem med svärd, hungersnöd och pest och göra dem till ett avskräckande exempel för alla riken på jorden, till förbannelse och häpnad, förakt och vanära bland alla de folk dit jag har drivit bort dem.


text:
Ty, säger HERREN, de har inte lyssnat till mina ord, som jag har sänt till dem genom mina tjänare profeterna. Gång på gång sände jag dem, men ni har inte lyssnat, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud, om Ahab, Kolajas son, och om Sidkia, Maasejas son, som profeterar lögn för er i mitt namn: Se, jag skall ge dem i den babyloniske kungen Nebukadressars hand och han skall låta döda dem inför era ögon.


text:
Och alla fångar från Juda som är i Babel skall från dem hämta denna förbannelse och säga: "Må HERREN göra med dig som med Sidkia och Ahab, som Babels kung lät steka i eld."


text:
Ty de har gjort det som är en galenskap i Israel. De har begått äktenskapsbrott med andras hustrur och har talat lögn i mitt namn, något som jag inte har befallt. Jag är den som vet det och är vittne till det, säger HERREN


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Du har i ditt eget namn sänt brev till allt folket i Jerusalem och till prästen Sefanja, Maasejas son, och till alla de andra prästerna och sagt:


text:
"HERREN har satt dig till präst i prästen Jojadas ställe, för att det skall finnas tillsyningsmän i HERRENS hus över varje galen och självutnämnd profet, och för att du skall sätta sådana i stock och halsjärn.


text:
Därför har han kunnat sända bud till oss i Babel och säga: Ännu är det lång tid kvar. Bygg hus åt er, bo i dem och plantera trädgårdar och ät deras frukt."


text:
"Sänd bud till alla de fångna och säg: Så säger HERREN om nehelamiten Semaja: Semaja har profeterat för er men jag har inte sänt honom, och han har fått er att förtrösta på lögn.


text:
Därför säger HERREN så: Se, jag skall straffa nehelamiten Semaja och hans efterkommande. Ingen av dem skall få bo bland detta folk, och han skall inte få se det goda som jag vill göra med mitt folk, säger HERREN. Ty han har predikat avfall från HERREN."


text:
Ty se, dagar skall komma, säger HERREN, då jag skall göra slut på fångenskapen för mitt folk Israel och Juda, säger HERREN. Jag skall låta dem komma tillbaka till det land som jag gav åt deras fäder. Och de skall ta det i besittning."


text:
Fråga och tänk efter: Brukar män föda barn? Eller varför ser jag alla män hålla sina händer på höfterna som kvinnor i barnsnöd, och varför har alla ansikten blivit så dödsbleka?


text:
Ve! Detta är en stor dag, ingen är den lik. En tid av nöd är detta för Jakob, men han skall bli räddad ur den.


text:
Och det skall ske på den dagen, säger HERREN Sebaot, att jag skall ta oket från din nacke och bryta sönder det och slita av dina band. Inga främlingar skall längre tvinga honom att tjäna sig,


text:
Så frukta inte, du min tjänare Jakob, säger HERREN, och var inte förskräckt, du Israel, ty jag skall rädda dig ur landet i fjärran och dina efterkommande ur det land där de hålls fångna. Jakob skall komma tillbaka och leva i fred och säkerhet, och ingen skall förskräcka honom.


text:
Ty jag är med dig, säger HERREN, för att rädda dig. Jag skall göra slut på alla de hednafolk bland vilka jag har spritt ut dig. Men dig skall jag inte tillintetgöra, utan jag skall bestraffa dig med rättvisa. Ty alldeles ostraffad kan jag inte lämna dig.


text:
Ingen tar sig an din sak för att se om ditt sår. Det finns inga läkemedel och ingen läkedom för dig.


text:
Alla dina älskare har glömt dig, de frågar inte efter dig. Ty med en fiendes slag har jag slagit dig. Jag har straffat dig hårt, ty din missgärning är stor och dina synder många.


text:
Varför ropar du över din skada? Obotlig är din plåga. Därför att din missgärning är stor och dina synder många har jag gjort dig detta.


text:
Men nu skall alla som ätit av dig bli uppätna, och alla dina motståndare, ja, alla skall gå i fångenskap. De som skövlat dig skall bli skövlade, och alla som plundrat dig skall jag lämna till plundring.


text:
Ty jag skall låta dig tillfriskna och läka dina sår, säger HERREN, dig som man kallar "den fördrivna", "det Sion som ingen frågar efter"


text:
Så säger HERREN: Se, jag skall göra slut på fångenskapen för Jakobs hyddor och förbarma mig över hans boningar. Staden skall åter byggas upp på sin höjd, och palatset skall stå på sin rätta plats.


text:
Från dem skall lovsång höras och rop från glada människor. Jag skall föröka dem, och de skall inte bli färre. Jag skall ära dem, och de skall inte anses obetydliga.


text:
Hans söner skall bli som förr, hans menighet skall bestå inför mig, och jag skall straffa alla som förtrycker honom.


text:
Hans ledare skall vara en av hans egna, hans härskare skall utgå från hans mitt. Jag skall låta honom komma nära mig och nalkas mig. Ty vem är den som vågar sitt liv genom att nalkas mig? säger HERREN.


text:
Se, HERRENS stormvind, full av vrede, bryter fram, en härjande storm! Över de ogudaktigas huvuden virvlar den ner.


text:
HERRENS brinnande vrede skall inte vända åter, förrän han har utfört, ja, förrän han har fullbordat sitt hjärtas tankar. I den yttersta tiden skall ni förstå det.


text:
På den tiden, säger HERREN, skall jag vara Gud för alla Israels släkter, och de skall vara mitt folk.


text:
Så säger HERREN: Det folk som kommer undan svärdet finner nåd i öknen. Israel får gå dit där jag ger det ro.


text:
Fjärran ifrån uppenbarade sig HERREN för mig: "Med evig kärlek har jag älskat dig, därför låter jag min nåd förbliva över dig.


text:
Än en gång skall jag upprätta dig, så att du blir upprättad, du jungfru Israel. Än en gång skall du ta upp din tamburin och dra ut i dans bland dem som är glada.


text:
Än en gång skall du plantera vingårdar på Samariens berg, och de som planterar skall själva njuta av frukten.


text:
Ty en dag kommer då väktare skall ropa på Efraims berg: Kom, låt oss dra upp till Sion, upp till HERREN, vår Gud."


text:
Ty så säger HERREN: Jubla i glädje över Jakob, höj fröjderop över honom som är den främste bland folken. Brist ut i lovsång och säg: "Fräls, HERRE, ditt folk, de som finns kvar av Israel."


text:
Se, jag skall föra dem från landet i norr och samla dem från jordens yttersta hörn, bland dem både blinda och halta, både havande kvinnor och barnaföderskor. I en stor skara skall de komma tillbaka hit.


text:
Gråtande skall de komma, men jag skall leda dem där de går bedjande fram. Jag skall föra dem till vattenbäckar på en jämn väg där de inte skall stappla. Ty jag är en fader för Israel, och Efraim är min förstfödde son.


text:
Hör HERRENS ord, ni hednafolk, och förkunna det i kustländerna i fjärran. Säg: Han som skingrade Israel skall också samla det och bevara det som en herde bevarar sin hjord.


text:
De skall komma och jubla på Sions höjd och strömma likt en flod till HERRENS goda, till säd, vin och olja och till unga får och oxar. Deras själ skall vara som en vattenrik trädgård, och de skall inte sörja mer.


text:
Då skall unga kvinnor dansa och vara glada, unga och gamla skall glädja sig tillsammans. Jag skall förvandla deras sorg till glädje och trösta dem och glädja dem efter deras bedrövelse.


text:
Så säger HERREN: Ett rop hörs i Rama, klagan och bitter gråt. Det är Rakel som gråter över sina barn, hon vill inte låta trösta sig, eftersom hennes barn inte mer finns till.


text:
Men så säger HERREN: Sluta med din högljudda gråt, låt inte dina ögon fälla tårar. Ty ditt verk skall få sin lön, säger HERREN, och de skall vända tillbaka från sina fienders land.


text:
ag har hört hur Efraim klagar: "Du har tuktat mig, jag har blivit tuktad som en otämd kalv. Omvänd mig, så blir jag omvänd! Ty du är HERREN, min Gud.


text:
Ty sedan jag har vänt om känner jag ånger, och sedan jag har besinnat mig slår jag mig på höften. Jag både blygs och skäms då jag nu bär min ungdoms förnedring."


text:
Är inte Efraim en dyrbar son för mig, är han inte mitt älsklingsbarn? Ju mer jag går till rätta med honom, desto mer tänker jag på honom. Därför ömmar mitt hjärta för honom. Jag måste förbarma mig över honom, säger HERREN.


text:
Sätt upp vägmärken åt dig, skaffa dig vägvisare! Ge akt på vägen, på stigen där du vandrade. Vänd tillbaka, du jungfru Israel, vänd tillbaka till dessa dina städer.


text:
Hur länge skall du irra hit och dit, du trolösa dotter? HERREN vill skapa något nytt på jorden: En kvinna skall omsluta en mäktig man.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: När jag på nytt har gjort slut på fångenskapen för Juda land och dess städer, skall man ännu en gång säga detta ord: "HERREN välsigne dig, du rättfärdighetens boning, du heliga berg."


text:
Och Juda folk med alla sina städer skall bo där tillsammans, jordbrukare såväl som vandrande herdar.


text:
Se, dagar skall komma, säger HERREN, då jag skall beså Israels land och Juda land med säd av människor och med säd av djur.


text:
Och liksom jag har vakat över dem för att rycka upp, bryta ner, fördärva, förgöra och skada, skall jag nu vaka över dem för att bygga upp och plantera, säger HERREN.


text:
På den tiden skall man inte mer säga: "Fäderna har ätit sura druvor och barnens tänder blir ömma av dem."


text:
Nej, var och en skall dö genom sin egen missgärning. Den som äter sura druvor får själv ömma tänder.


text:
Se, dagar skall komma, säger HERREN, då jag skall sluta ett nytt förbund med Israels hus och med Juda hus,


text:
inte ett sådant förbund som jag slöt med deras fäder den dag då jag tog dem vid handen och förde dem ut ur Egyptens land - det förbund med mig som de bröt fastän jag var deras rätte herre - säger HERREN.


text:
Nej, detta är det förbund som jag efter denna tid skall sluta med Israels hus, säger HERREN: Jag skall lägga min lag i deras inre och skriva den i deras hjärtan. Jag skall vara deras Gud och de skall vara mitt folk.


text:
Då skall de inte mer behöva undervisa varandra, ingen sin broder och säga: "Lär känna HERREN!" Ty alla skall känna mig från den minste bland dem till den störste, säger HERREN. Ty jag skall förlåta deras missgärningar och deras synder skall jag inte mer komma ihåg.


text:
Så säger HERREN, han som har satt solen till att lysa om dagen och månen och stjärnorna till att lysa om natten, i ordnad gång, han som rör upp havet så att dess böljor brusar, HERREN Sebaot är hans namn:


text:
Om denna ordning inte längre består inför mig, säger HERREN, först då skall Israels släkte upphöra att vara ett folk inför mig för alltid.


text:
Så säger HERREN: Om himlen därovan kan mätas och jordens grundvalar där nere kan utforskas, först då skall jag förkasta hela Israels släkte för allt vad de har gjort, säger HERREN.


text:
Se, dagar skall komma, säger HERREN, då staden skall bli uppbyggd åt HERREN, från Hananeltornet till Hörnporten.


text:
Hela dalen där man lagt lik och aska och alla fälten ner till Kidrondalen och till hörnet vid Hästporten österut skall vara helgade åt HERREN. Aldrig mer skall staden raseras eller förstöras.


text:
Detta är det ord som kom från HERREN till Jeremia i Sidkias, Juda kungs, tionde regeringsår, vilket var Nebukadressars artonde regeringsår.


text:
Vid den tiden belägrade den babyloniske kungens här Jerusalem, och profeten Jeremia var instängd på vaktgården som var i Juda kungs hus,


text:
där Sidkia, Juda kung, hade låtit spärra in honom och sagt: "Hur vågar du profetera och säga: Så säger HERREN: Se, jag skall ge denna stad i den babyloniske kungens hand och han skall inta den.


text:
Och Sidkia, Juda kung, skall inte undkomma kaldeerna utan han skall överlämnas i den babyloniske kungens våld, så att han tvingas tala med honom ansikte mot ansikte och stå inför honom öga mot öga.


text:
Han skall föra Sidkia till Babel och där skall han få stanna till dess att jag tar mig an honom, säger HERREN. Och när ni strider mot kaldeerna, skall ni inte ha någon framgång."


text:
Se, Hanamel, din farbror Sallums son, skall komma till dig och säga: Köp min åker i Anatot, för du har inlösningsrätt att köpa den."


text:
Och Hanamel, min farbrors son, kom till mig på vaktgården, som HERREN hade sagt, och sade till mig: "Köp min åker i Anatot i Benjamins land, för du har arvsrätt och inlösningsrätt till den. Köp den därför åt dig." Då förstod jag att det var HERRENS ord,


text:
och jag köpte åkern i Anatot av Hanamel, min farbrors son, och vägde upp pengarna åt honom, sjutton siklar silver.


text:
Jag skrev ett köpebrev och försåg det med sigill, tillkallade vittnen och vägde upp pengarna på en våg.


text:
Och jag tog köpebrevet, både det förseglade brevet med avtalet och de särskilda bestämmelserna samt det öppna brevet.


text:
Jag gav köpebrevet åt Baruk, son till Neria, son till Mahaseja, i närvaro av min släkting Hanamel och de vittnen som hade skrivit under köpebrevet och alla andra judar som fanns på vaktgården.


text:
"Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Tag dessa brev, både detta förseglade köpebrev och detta öppna brev, och lägg dem i ett lerkärl, så att de kan bevaras under lång tid.


text:
Ty så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Än en gång skall man köpa hus och åkrar och vingårdar i detta land."


text:
"O, Herre, HERRE, se, du har gjort himmel och jord genom din stora kraft och din uträckta arm. För dig är ingenting omöjligt.


text:
Du visar nåd mot tusenden och vedergäller fädernas missgärning på deras barn efter dem, du store och väldige Gud: HERREN Sebaot är hans namn.


text:
Du är stor i råd och mäktig i gärningar. Dina ögon vakar över människornas alla vägar, så att du ger åt var och en efter hans vägar, efter frukten av hans gärningar.


text:
Du gjorde tecken och under i Egyptens land och gör så än i dag, både med Israel och med andra människor, och du har gjort dig ett namn som är detsamma än i dag.


text:
Du förde ditt folk Israel ut ur Egyptens land med tecken och under, med stark hand och uträckt arm och genom stor skräck.


text:
Och du gav dem detta land som du med ed hade lovat deras fäder att ge dem, ett land som flödar av mjölk och honung.


text:
De kom och tog det i besittning, men de lyssnade inte till din röst och vandrade inte efter din lag. De gjorde ingenting av allt det du hade befallt dem att göra. Därför lät du all denna olycka drabba dem.


text:
Se hur belägringsvallarna redan går så långt fram mot staden att man kan inta den, och genom svärd, hungersnöd och pest är staden given i de kaldeiska belägrarnas hand. Vad du har talat har nu skett, du kan själv se det.


text:
Men fastän staden är given i kaldeernas hand, säger du, Herre, HERRE, till mig: Köp dig åkern för pengar och tag vittnen på det!"


text:
Därför säger HERREN så: Jag ger denna stad i kaldeernas och den babyloniske kungen Nebukadressars hand, och han skall inta den.


text:
Kaldeerna som belägrar staden skall komma och tända eld på den och bränna upp den tillsammans med de hus där man har tänt rökelse på taken åt Baal och väckt min vrede genom att utgjuta drickoffer åt andra gudar.


text:
Ty ända från sin ungdom har Israels barn och Juda barn endast gjort det som är ont i mina ögon. Ja, Israels barn har inte gjort annat än väckt min vrede med sina händers verk, säger HERREN.


text:
Ty ända från den dag då denna stad byggdes och till nu har den varit orsak till vrede och förbittring för mig. Därför måste jag förkasta den från mitt ansikte


text:
för all den ondska som Israels barn och Juda barn med sina kungar, furstar, präster och profeter, liksom Juda män och Jerusalems invånare har gjort för att väcka min vrede.


text:
De vände ryggen till mig och inte ansiktet, och fastän de gång på gång blev undervisade ville de inte höra och ta emot tillrättavisning.


text:
Och baalshöjderna i Hinnoms sons dal byggde de upp för att offra sina söner och döttrar åt Molok, fastän jag aldrig hade befallt dem att göra något så avskyvärt eller ens tänkt mig något sådant. Så lockade de även Juda till synd.


text:
Därför säger nu HERREN, Israels Gud, om denna stad, som ni säger är given i den babyloniske kungens hand genom svärd, hunger och pest:


text:
Se, jag skall samla ihop dem ur alla de länder dit jag i min harm, vrede och stora förbittring har fördrivit dem, och jag skall föra dem tillbaka till denna plats och låta dem bo här i trygghet.


text:
Jag skall ge dem alla ett och samma hjärta och lära dem en och samma väg så att de alltid fruktar mig, för att det skall gå väl för dem och deras barn efter dem.


text:
Jag skall sluta ett evigt förbund med dem så att jag inte vänder mig ifrån dem och upphör att göra dem gott, och jag skall lägga fruktan för mig i deras hjärtan så att de inte viker av från mig.


text:
Jag skall glädja mig över dem och göra dem gott och jag skall plantera dem i detta land med trofasthet, av hela mitt hjärta och hela min själ.


text:
Ty så säger HERREN: Liksom jag har låtit all denna stora olycka komma över detta folk, så skall jag också låta komma över dem allt det goda som jag har lovat dem.


text:
Man skall köpa åkrar i detta land som ni säger är en ödemark utan människor och djur, och givet i kaldeernas hand.


text:
Åkrar skall man köpa för pengar och man skall skriva och försegla köpebrev och tillkalla vittnen i Benjamins land, i Jerusalems omgivningar och i Juda städer, liksom i Bergsbygdens, Låglandets och Negevs städer, ty jag skall göra slut på deras fångenskap, säger HERREN."


text:
Så säger HERREN, han som utför sitt verk, HERREN som formar och verkställer det, HERREN är hans namn:


text:
Ropa till mig, så vill jag svara dig och låta dig höra om stora och ofattbara ting som du inte känner till.


text:
Ty så säger HERREN, Israels Gud, om husen i denna stad och om Juda kungars hus, som nu rivs för belägringsvallarna och svärden:


text:
Man har kommit hit in för att strida mot kaldeerna, och man skall fylla husen med döda kroppar av människor som jag slår i min vrede och i min förbittring. Ty på grund av dessa människors ondska måste jag dölja mitt ansikte för denna stad.


text:
Se, jag skall hela dess sår och skaffa läkedom och bota dem, och jag skall låta dem se frid och trofasthet i överflöd.


text:
Jag skall rena dem från all den missgärning de har begått mot mig och förlåta dem alla deras missgärningar, genom vilka de har syndat mot mig och avfallit från mig.


text:
Staden skall bli mig till berömmelse, glädje, pris och ära inför alla jordens hednafolk, när de får höra allt det goda jag gör för dem, och de skall förskräckas och darra när de ser allt det goda och all den välgång jag ger den.


text:
Så säger HERREN: Än en gång skall man på denna plats som ni säger vara öde, utan vare sig människor eller djur, här i Juda städer och på Jerusalems gator som är tomma på både människor, invånare och djur,


text:
ja, här skall man åter höra rop av fröjd och rop av glädje, rop för brudgum och rop för brud, och röster av dem som säger: "Tacka HERREN Sebaot, ty HERREN är god och hans nåd varar i evighet", och från människor som bär fram gemenskapsoffer i HERRENS hus. Ty jag skall åter göra slut på landets fångenskap så att det blir som det var tidigare, säger HERREN.


text:
Så säger HERREN Sebaot: På denna plats som nu är öde, utan vare sig människor eller djur, ja, också i alla andra städer som hör hit, skall det på nytt finnas betesmarker där herdar låter sina hjordar lägga sig att vila.


text:
I Bergsbygdens, Låglandets och Negevs städer, i Benjamins land, i Jerusalems omgivningar och i andra Juda städer skall än en gång hjordar gå förbi herdar som räknar dem, säger HERREN.


text:
Se, dagar skall komma, säger HERREN, då jag skall uppfylla det löfte som jag har talat om Israels hus och Juda hus.


text:
I de dagarna och på den tiden skall jag låta en rättfärdig telning växa upp åt David. Han skall skaffa rätt och rättfärdighet på jorden.


text:
I de dagarna skall Juda bli frälst och Jerusalem bo i trygghet. Man skall kalla det så: HERREN vår rättfärdighet


text:
och de levitiska prästerna skall inte sakna någon som varje dag inför mig bär fram brännoffer och förbränner matoffer och offrar slaktoffer.


text:
Så säger HERREN: Om ni kan bryta mitt förbund med dagen och mitt förbund med natten, så att det inte blir dag och natt i rätt tid,


text:
då skall också mitt förbund brytas med min tjänare David, så att han inte får någon son som regerar på hans tron, likaså mitt förbund med de levitiska prästerna som är mina tjänare.


text:
Lika oräknelig som himlens härskara är och lika omätbar som sanden är i havet, lika talrik skall jag låta min tjänare Davids efterkommande bli, och lika många leviterna som står i min tjänst.


text:
Har du inte märkt vad detta folk säger: "De båda släkter som HERREN utvalde, dem har han förkastat." De föraktar mitt folk och anser dem inte längre vara ett folk.


text:
Så säger HERREN: Om mitt förbund med dag och natt inte består och om jag inte har bestämt en fast ordning för himmel och jord,


text:
då skall jag också förkasta Jakobs och min tjänare Davids efterkommande, så att jag inte tar någon av hans avkomlingar till att råda över Abrahams, Isaks och Jakobs efterkommande. Ty jag skall åter göra slut på deras fångenskap och förbarma mig över dem.


text:
Detta ord kom till Jeremia från HERREN när Nebukadressar, kungen i Babel, med hela sin här och med alla de riken på jorden som lydde under hans välde och med alla folk angrep Jerusalem och alla dess lydstäder. Han sade:


text:
Så säger HERREN, Israels Gud: Gå till Sidkia, Juda kung, och säg till honom: Så säger HERREN: Se, jag ger denna stad i den babyloniske kungens hand och han skall bränna upp den i eld.


text:
Själv skall du inte kunna komma undan hans hand, utan du skall gripas och lämnas i hans hand och stå inför kungen i Babel, öga mot öga. Han skall tala med dig ansikte mot ansikte, och du skall komma till Babel.


text:
I frid skall du dö. Och liksom man har tänt rökelse till dina fäders ära, till de kungar som har varit före dig, så skall man också tända rökelse till din ära och ropa: "Ack, ve, herre!" och hålla dödsklagan över dig Ty detta har jag talat, säger HERREN.


text:
medan den babyloniske kungens här belägrade Jerusalem och de städer som ännu återstod i Juda, Lakish och Aseka. De var de enda av Juda städer som fortfarande fanns kvar och var befästa.


text:
Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN, sedan kung Sidkia hade slutit ett förbund med allt folket i Jerusalem att de bland sig skulle utropa frihet,


text:
så att var och en skulle frige sin hebreiske slav och sin hebreiska slavinna, detta för att ingen skulle ha sin judiske broder till slav.


text:
Alla furstarna och allt folket lydde detta, de som hade gått med i förbundet, att var och en skulle ge sin slav och sin slavinna fria och inte mer ha dem som slavar. De rättade sig efter detta och frigav dem.


text:
Men efteråt ändrade de sig och tog tillbaka de slavar och slavinnor som de hade frigivit och tvingade dem på nytt att bli slavar och slavinnor.


text:
Så säger HERREN, Israels Gud: Jag slöt ett förbund med era fäder när jag förde dem ut ur Egyptens land, ut ur träldomshuset. Jag sade:


text:
"När det har gått sju år skall var och en av er frige sin hebreiske broder, som har sålt sig åt dig och tjänat dig i sex år. Du skall då släppa honom fri ur din tjänst." Men era fäder lyssnade inte på mig och vände inte sina öron till mig.


text:
Ni har nyligen vänt om och gjort det som är rätt i mina ögon, då ni utropade frihet, var och en för sin broder. Ni har slutit ett förbund om detta inför mig i det hus som är uppkallat efter mitt namn.


text:
Men ni har ändrat er och vanhelgat mitt namn. Var och en har tagit tillbaka sin slav och sin slavinna som ni hade släppt fria enligt deras önskan. Nu har ni tvingat dem att bli era slavar och slavinnor igen.


text:
Därför säger HERREN så: Ni har inte hört på mig och utropat frihet var och en för sin broder och sin nästa. Så utropar då jag, säger HERREN, frihet för er att utlämnas åt svärd, pest och hungersnöd. Jag skall göra er till ett avskräckande exempel för alla riken på jorden.


text:
Jag skall utlämna de män som har överträtt mitt förbund och inte hållit orden i det förbund de slöt inför mig, när de delade kalven i två stycken och gick mellan dem.


text:
Juda furstar och Jerusalems furstar, hovmännen och prästerna och allt folket i landet som gick mellan styckena av kalven,


text:
dem skall jag utlämna åt deras fiender, till de män som vill döda dem. Och deras döda kroppar skall bli till föda åt himlens fåglar och markens djur.


text:
Jag skall utlämna Sidkia, Juda kung, och hans furstar i deras fienders hand, till de män som vill döda dem, och till den babyloniske kungens här som nu har dragit bort ifrån er.


text:
Se, jag skall befalla dem, säger HERREN, att de vänder tillbaka till denna stad. De skall belägra den, inta den och bränna ner den. Jag skall göra Juda städer till en ödemark där ingen bor.


text:
Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN i Jojakims, Josias sons, Juda kungs, tid. Han sade:


text:
"Gå till rekabiternas släkt och tala med dem och för dem in i en av kamrarna till HERRENS hus och ge dem vin att dricka."


text:
Då tog jag med mig Jaasanja, son till Jeremia, son till Habassinja, samt hans bröder, alla hans söner och rekabiternas övriga släkt


text:
och förde dem till HERRENS hus, in i den kammare som tillhörde sönerna till gudsmannen Hanan, Jigdaljas son. Den kammaren ligger bredvid furstarnas, ovanför dörrvaktaren Maasejas, Sallums sons, kammare.


text:
Men de svarade: "Vi dricker inte vin, för vår far Jonadab, Rekabs son, har befallt oss: Ni och era barn skall aldrig dricka vin.


text:
Ni skall inte bygga hus, inte så säd eller plantera vingårdar och inte heller äga sådana, utan ni skall bo i tält i all er tid, för att ni länge skall leva i det land där ni bor som främlingar.


text:
Vi lyder allt vad vår fader Jonadab, Rekabs son, har befallt och därför dricker vi aldrig vin, varken vi eller våra hustrur, våra söner eller våra döttrar.


text:
Men när Nebukadressar, kungen i Babel, drog upp mot landet sade vi: Låt oss flytta till Jerusalem för att komma undan kaldeernas och arameernas här. Och så bosatte vi oss i Jerusalem."


text:
"Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Gå och säg till Juda män och till Jerusalems invånare: Skall ni inte ta emot tillrättavisning och lyssna till mina ord? säger HERREN.


text:
Det bud som Jonadab, Rekabs son, gav sina barn att de inte skulle dricka vin har de hållit och än i dag dricker de inte vin, eftersom de lyder sin faders befallning. Men själv har jag gång på gång talat till er och ni har inte lyssnat till mig.


text:
Gång på gång har jag sänt till er mina tjänare profeterna och låtit säga: Vänd om var och en från sin onda väg, bättra ert sätt att leva och följ inte efter andra gudar, så att ni tjänar dem. Då skall ni få bo i det land som jag har givit er och era fäder. Men ni slog dövörat till och lyssnade inte på mig.


text:
Eftersom detta folk inte har gjort som jag har sagt, så som Jonadabs, Rekabs sons, efterkommande har följt den befallning som deras fader gav dem,


text:
därför säger HERREN, härskarornas Gud, Israels Gud, så: Se, över Juda och alla Jerusalems invånare skall jag låta all den olycka komma som jag har uttalat över dem, därför att de inte lyssnade när jag talade till dem och inte svarade när jag kallade på dem."


text:
Till rekabiterna sade Jeremia: "Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Därför att ni har följt er fader Jonadabs befallning och hållit alla hans befallningar och på allt sätt gjort som han har befallt er,


text:
därför säger HERREN Sebaot, Israels Gud, så: Jonadab, Rekabs son, kommer alltid att ha en avkomling i tjänst inför mitt ansikte."


text:
I Jojakims, Josias sons, Juda kungs, fjärde regeringsår kom detta ord till Jeremia från HERREN. Han sade:


text:
"Tag en bokrulle och skriv i den upp alla de ord som jag har talat till dig angående Israel och Juda och alla hednafolk, från den dag då jag talade till dig i Josias tid ända till i dag.


text:
Kanske skall Juda hus vända om var och en från sin onda väg, när de hör om all den olycka som jag tänker låta komma över dem. Då skall jag förlåta dem deras missgärning och deras synd."


text:
Då kallade Jeremia till sig Baruk, Nerias son, och efter Jeremias diktamen skrev Baruk i en bokrulle upp alla de ord som HERREN hade talat till honom.


text:
Och Jeremia gav Baruk denna befallning. Han sade: "Jag är förhindrad, så jag kan inte bege mig till HERRENS hus.


text:
Men gå du dit och läs på fastedagen upp HERRENS ord för folket i HERRENS hus från rullen som du skrev efter min diktamen. Också för hela Juda, som har kommit från sina städer, skall du läsa upp det.


text:
Kanske skall de då bönfalla inför HERREN och vända om var och en från sin onda väg. Ty stor är den vrede och den förbittring som HERREN har uttalat över detta folk."


text:
Baruk, Nerias son, gjorde allt som profeten Jeremia hade befallt honom. I HERRENS hus läste han ur bokrullen upp HERRENS ord.


text:
I Jojakims, Josias sons, Juda kungs, femte regeringsår, i nionde månaden, utlystes nämligen en fasta inför HERREN för allt folket i Jerusalem och för alla dem som hade kommit till Jerusalem från Juda städer.


text:
Då läste Baruk upp Jeremias ord ur bokrullen. Han läste upp dem inför hela folket i HERRENS hus, i skrivaren Gemarjas, Safans sons, kammare på den övre förgården vid ingången till nya porten på HERRENS hus.


text:
gick han ner till kungens hus och in i skrivarens kammare. Där satt alla furstarna: skrivaren Elisama, Delaja, Semajas son, Elnatan, Akbors son, Gemarja, Safans son, Sidkia, Hananjas son, och alla de andra furstarna.


text:
Då sände alla furstarna i väg Jehudi, son till Netanja, son till Selemja, Kushis son, med bud till Baruk och lät säga: "Tag med dig den rulle som du har läst ur inför folket och kom hit." Och Baruk, Nerias son, tog rullen med sig och kom till dem.


text:
När de hörde allt som stod där, såg de förskräckt på varandra och sade till Baruk: "Vi måste tala om för kungen allt som står här."


text:
Då sade furstarna till Baruk: "Gå och göm dig tillsammans med Jeremia och låt ingen få veta var ni är."


text:
De lämnade rullen i skrivaren Elisamas kammare och gick in till kungen på förgården och berättade allt för honom.


text:
Då sände kungen Jehudi att hämta rullen och han hämtade den från skrivaren Elisamas kammare. Sedan läste Jehudi upp den för kungen och för alla furstarna som stod omkring honom.


text:
Kungen satt då i vinterpalatset, eftersom det var i den nionde månaden. Det brann i kolpannan som stod framför honom,


text:
och så ofta Jehudi hade läst tre eller fyra spalter skar kungen av rullen med pennkniven och kastade stycket på elden i kolpannan, ända till dess att hela rullen hade brunnit upp i elden som var i kolpannan.


text:
Varken kungen själv eller någon av hans tjänare blev förskräckt eller rev sönder sina kläder när de hörde alla dessa ord.


text:
Elnatan, Delaja och Gemarja bad kungen enträget att inte bränna upp rullen, men han lyssnade inte på dem.


text:
Och kungen befallde Jerameel, kungasonen, och Seraja, Asriels son, och Selemja, Abdeels son, att de skulle gripa sekreteraren Baruk och profeten Jeremia. Men HERREN hade gömt undan dem.


text:
Sedan kungen hade bränt upp rullen med det som Baruk hade skrivit i den efter Jeremias diktamen, kom HERRENS ord till Jeremia. Han sade:


text:
"Tag dig en annan rulle och skriv i den allt som stod i den förra rullen, den som Jojakim, Juda kung, brände upp.


text:
Men om Jojakim, Juda kung, skall du säga: Så säger HERREN: Du har bränt upp denna rulle och sagt: Varför har du skrivit i den att kungen i Babel skall komma och fördärva detta land och göra slut på både människor och djur?


text:
Därför säger HERREN så om Jojakim, Juda kung: Ingen arvinge till honom skall sitta på Davids tron, och hans döda kropp skall kastas bort och utsättas för dagens hetta och nattens kyla.


text:
Jag skall straffa honom, hans efterkommande och hans tjänare för deras missgärning, och jag skall låta komma över dem och över Jerusalems invånare och över Juda män all den olycka som jag har uttalat över dem, eftersom de inte velat höra."


text:
Då tog Jeremia en annan rulle och gav den åt sekreteraren Baruk, Nerias son. Och han skrev efter Jeremias diktamen ner i den allt som hade stått i den bokrulle som Jojakim, Juda kung, hade bränt upp i eld. Och till detta lades många liknande ord.


text:
Sidkia, Josias son, blev kung i stället för Konja, Jojakims son, ty Nebukadressar, kungen i Babel, gjorde honom till kung i Juda land.


text:
Men varken han eller hans tjänare eller folket i landet lyssnade till de HERRENS ord som han talade genom profeten Jeremia.


text:
Ändå sände kung Sidkia i väg Jehukal, Selemjas son, och prästen Sefanja, Maasejas son, med detta bud till profeten Jeremia: "Bed för oss till HERREN, vår Gud."


text:
Faraos här hade dragit ut från Egypten, och när kaldeerna som belägrade Jerusalem hade fått höra ryktet om dem, hade de dragit sig tillbaka från Jerusalem.


text:
Så säger HERREN, Israels Gud: Detta skall ni svara Juda kung, som har sänt er till mig för att fråga mig: "Se, faraos här som har dragit ut till er hjälp skall vända tillbaka till sitt land Egypten.


text:
Så säger HERREN: Bedra inte er själva genom att tänka: Kaldeerna skall helt säkert dra sig tillbaka ifrån oss. Ty de skall inte ge sig av.


text:
Även om ni skulle slå kaldeernas hela här som strider mot er så att endast några sårade män blev kvar av dem, så skulle de resa sig upp var och en i sitt tält och bränna upp denna stad i eld."


text:
ville Jeremia lämna Jerusalem och bege sig till Benjamins land för att där ta i besittning sin jordlott bland folket.


text:
När han kom till Benjaminsporten greps han av vaktens befälhavare Jiria, son till Selemja, son till Hananja, som sade: "Du vill gå över till kaldeerna."


text:
Jeremia svarade: "Det är inte sant. Jag vill inte gå över till kaldeerna." Men Jiria hörde inte på honom utan grep Jeremia och förde honom till furstarna.


text:
Dessa blev förbittrade på Jeremia och lät gissla honom och satte honom i förvar i skrivaren Jonatans hus som gjorts om till fängelse.


text:
lät kung Sidkia hämta honom, och hemma hos sig frågade kungen honom i hemlighet: "Har det kommit något ord från HERREN?" Jeremia svarade: "Ja." Och han sade vidare: "Du skall överlämnas i den babyloniske kungens hand."


text:
Sedan frågade Jeremia kung Sidkia: "På vad sätt har jag handlat orätt mot dig, dina tjänare och detta folk, eftersom ni har satt mig i fängelse?


text:
Och var finns nu era profeter som profeterade för er: Kungen i Babel skall inte anfalla er och detta land?


text:
Så hör mig nu, min herre konung. Lyssna till min bön och sänd mig inte tillbaka till skrivaren Jonatans hus, för då kommer jag att dö där."


text:
Då befallde kung Sidkia att man skulle hålla Jeremia i förvar på vaktgården, och man gav honom en kaka bröd om dagen från Bagargatan, till dess det var slut på allt brödet i staden. Och Jeremia blev kvar på vaktgården.


text:
Sefatja, Mattans son, och Gedalja, Pashurs son, och Jukal, Selemjas son, och Pashur, Malkias son, hörde vad Jeremia sade till allt folket:


text:
"Så säger HERREN: Den som stannar kvar i denna stad kommer att dö genom svärd eller hunger eller pest, men den som ger sig åt kaldeerna skall få leva, ja, han skall vinna sitt liv som ett byte och få leva.


text:
Ty så säger HERREN: Denna stad skall överlämnas åt den babyloniske kungens här och han skall inta den."


text:
Då sade furstarna till kungen: "Den här mannen bör dödas. Han gör ju soldaterna som lämnats kvar i staden liksom allt folket i övrigt modlösa genom att tala så till dem. Han söker inte folkets välfärd utan dess ofärd."


text:
Då tog de Jeremia och kastade honom i kungasonen Malkias brunn på vaktgården. De släppte ner Jeremia med rep. I brunnen fanns inget vatten, men dy, och Jeremia sjönk ner i dyn.


text:
Nubiern Ebed-Melek, en hovman som befann sig i kungens hus medan kungen uppehöll sig i Benjaminsporten, fick höra att de hade sänkt ner Jeremia i brunnen.


text:
"Min herre och konung, dessa män har handlat illa i allt vad de har gjort mot profeten Jeremia. De har kastat honom i brunnen och där kommer han snart att svälta ihjäl. Det finns ju inte längre något bröd i staden."


text:
Då gav kungen denna befallning åt nubiern Ebed-Melek: "Tag med dig trettio män härifrån och drag upp profeten Jeremia innan han dör."


text:
Ebed-Melek tog då männen med sig och gick in i kungens hus till ett rum under skattkammaren och hämtade därifrån trasor och utslitna kläder och sänkte ner dem med rep till Jeremia i brunnen.


text:
Och nubiern Ebed-Melek sade till Jeremia: "Lägg trasorna och de utslitna kläderna under dina armar, mellan dem och repen." Jeremia gjorde så,


text:
Kung Sidkia sände bud och hämtade profeten Jeremia till sig vid tredje ingången till HERRENS hus. Kungen sade till Jeremia: "Jag vill fråga dig om något. Dölj ingenting för mig."


text:
Jeremia sade till Sidkia: "Om jag säger dig något, kommer du då inte att döda mig? Och om jag ger dig ett råd, så kommer du inte att lyssna på mig."


text:
I hemlighet svor då kung Sidkia en ed till Jeremia och sade: "Så sant HERREN lever, han som har givit oss livet: Jag skall inte låta döda dig och inte heller utlämna dig åt de män som står efter ditt liv."


text:
Då sade Jeremia till Sidkia: "Så säger HERREN, härskarornas Gud, Israels Gud: Om du ger dig åt den babyloniske kungens furstar skall du få leva, och denna stad skall då inte brännas ner, utan du och ditt hus skall få leva.


text:
Men om du inte ger dig åt den babyloniske kungens furstar, skall denna stad överlämnas i kaldeernas hand, och de skall bränna ner den och själv skall du inte komma undan deras händer."


text:
Kung Sidkia svarade Jeremia: "Jag är rädd för de judar som har gått över till kaldeerna. Kanske skall man lämna mig i deras händer och de skall då behandla mig illa."


text:
Jeremia sade: "De skall inte utlämna dig. Lyssna nu till HERRENS röst i det jag säger till dig, så skall det gå dig väl och du skall få leva.


text:
Se, alla de kvinnor som är kvar i Juda kungs hus skall då föras ut till den babyloniske kungens furstar, och kvinnorna skall säga: Dina vänner svek dig och de fick makt över dig. Dina fötter fastnade i dyn. Då drog de sig undan


text:
Alla dina hustrur och barn skall man föra ut till kaldeerna, och själv skall du inte komma undan deras händer utan gripas av den babyloniske kungen, och denna stad skall brännas ner."


text:
Och om furstarna får höra att jag har talat med dig och de kommer till dig och säger: Låt oss få veta vad du har sagt till kungen. Dölj ingenting för oss så skall vi inte döda dig. Säg oss också vad kungen har sagt till dig -


text:
då skall du svara dem: Jag bönföll inför kungen att han inte skulle skicka mig tillbaka till Jonatans hus för att dö där."


text:
Alla furstarna kom till Jeremia och frågade honom, men han svarade dem alldeles som kungen hade befallt honom. Då teg de och gick ifrån honom, eftersom ingen hade hört vad som hade sagts.


text:
Men Jeremia fick stanna på vaktgården ända till den dag då Jerusalem intogs. Och han var där när Jerusalem intogs.


text:
I Sidkias, Juda kungs, nionde regeringsår, i tionde månaden kom Babels kung Nebukadressar med hela sin här till Jerusalem och belägrade det.


text:
Då kom alla den babyloniske kungens furstar och slog sig ner i Mellersta porten, nämligen Nergal-Sareser, Samgar-Nebo, Sarsekim, överste hovmannen, Nergal-Sareser, överste magern, och alla den babyloniske kungens övriga furstar.


text:
När Sidkia, Juda kung, med allt sitt krigsfolk fick se dem, flydde de och drog om natten ut ur staden på vägen mot den kungliga trädgården, genom porten mellan de båda murarna. Han tog vägen bort mot Hedmarken.


text:
Men kaldeernas här förföljde dem och hann upp Sidkia på Jerikos hedmarker. De tog honom och förde honom till Nebukadressar, kungen i Babel, i Ribla i Hamats land. Där avkunnade han domen över honom.


text:
Den babyloniske kungen lät slakta Sidkias barn, i Ribla, inför hans ögon. Också alla förnäma män i Juda lät kungen i Babel slakta.


text:
På Sidkia själv lät han sticka ut ögonen och lät binda honom med kopparkedjor för att föra honom till Babel.


text:
Återstoden av folket som var kvar i staden, de överlöpare som hade gått över till honom och det övriga folket förde Nebusaradan, översten för drabanterna, bort till Babel.


text:
Men Nebusaradan, översten för drabanterna, lämnade i Juda land kvar en del av de fattiga, de som ingenting ägde, och gav dem samtidigt vingårdar och åkerfält.


text:
Nebukadressar, kungen i Babel, gav Nebusaradan, översten för drabanterna, denna befallning angående Jeremia:


text:
"Tag hand om honom och låt ditt öga vaka över honom och gör honom inte något ont, utan behandla honom som han själv begär av dig."


text:
Nebusaradan, översten för drabanterna, och Nebusasban, överste hovmannen, och Nergal-Sareser, överste magern, och alla den babyloniske kungens övriga stormän


text:
sände då bud och hämtade Jeremia från vaktgården och lämnade honom åt Gedalja, son till Ahikam, son till Safan, för att denne skulle föra honom hem, och han fick bo bland folket


text:
"Gå och säg till nubiern Ebed-Melek: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, det jag har talat skall jag låta komma över denna stad till dess olycka och inte till dess lycka, och det skall ske inför dina ögon på den dagen.


text:
Men dig skall jag rädda på den dagen, säger HERREN, och du skall inte utlämnas till de män du fruktar för.


text:
Ty jag skall låta dig komma undan så att du inte faller för svärd utan vinner ditt liv som ett byte, därför att du har förtröstat på mig, säger HERREN."


text:
Detta är det ord som kom till Jeremia från HERREN, sedan Nebusaradan, översten för drabanterna, hade släppt honom fri från Rama. Denne lät nämligen hämta Jeremia, som också han var bunden med kedjor bland alla andra fångar från Jerusalem och Juda som skulle föras bort till Babel.


text:
Översten för drabanterna hämtade Jeremia och sade till honom: "HERREN, din Gud, uttalade olycka över denna plats,


text:
och HERREN har låtit den komma och har gjort som han sagt. Ni syndade ju mot HERREN och hörde inte hans röst, och därför har detta drabbat er.


text:
Men i dag löser jag dig från kedjorna som dina händer varit bundna med. Om du vill komma med mig till Babel, så kom, och jag skall låta mina ögon vaka över dig. Men om du inte vill komma med mig till Babel, så gör det inte. Se, hela landet ligger öppet för dig. Gå dit du önskar och finner för gott."


text:
Då Jeremia ännu tvekade, tillade han: "Vänd tillbaka till Gedalja, son till Ahikam, son till Safan, som kungen i Babel har satt över Juda städer, och stanna hos honom bland folket. Eller gå dit du tycker att det är rätt att gå!" Och översten för drabanterna gav honom färdkost och gåvor och lät honom gå.


text:
Jeremia begav sig då till Gedalja, Ahikams son, i Mispa och stannade hos honom bland folket som var kvar i landet


text:
Befälhavarna på landsbygden och deras män hörde att kungen i Babel hade satt Gedalja, Ahikams son, över landet och att han hade anförtrott åt honom män, kvinnor och barn och de fattiga i landet som inte förts bort till Babel.


text:
De kom då till Gedalja i Mispa: Ismael, Netanjas son, Johanan och Jonatan, Kareas söner, Seraja, Tanhumets son, netofatiten Ofajs söner och Jesanja, maakatitens son, och de hade med sig sina män.


text:
Och Gedalja, son till Ahikam, son till Safan, gav dem och deras män sin ed och sade: "Frukta inte att tjäna kaldeerna. Stanna kvar i landet och tjäna kungen i Babel, så skall det gå bra för er.


text:
Se, själv stannar jag kvar i Mispa för att stå till tjänst åt de kaldeer som kommer till oss. Men ni skall samla in vin och frukt och olja och lägga det i era kärl och stanna kvar i de städer som ni har tagit i besittning."


text:
Också alla de judar som fanns i Moab och hos Ammons barn, i Edom och andra länder, hörde att kungen i Babel hade låtit några av judarna bli kvar och att han hade satt Gedalja, son till Ahikam, son till Safan, över dem.


text:
Då vände alla dessa judar tillbaka från alla de orter dit de hade fördrivits och kom till Juda land, till Gedalja i Mispa. Och de skördade stora mängder av vin och frukt.


text:
och sade till honom: "Du vet väl att Baalis, ammoniternas kung, har sänt hit Ismael, Netanjas son, för att döda dig?" Men Gedalja, Ahikams son, trodde dem inte.


text:
Johanan, Kareas son, sade i hemlighet till Gedalja i Mispa: "Låt mig gå bort och döda Ismael, Netanjas son. Ingen skall få veta det. Varför skulle han ta ditt liv så att alla vi judar, som har samlats hos dig, skingras och det som är kvar av Juda utplånas?"


text:
Men Gedalja, Ahikams son, sade till Johanan, Kareas son: "Du får inte göra detta, för det du säger om Ismael är inte sant."


text:
Men i sjunde månaden kom Ismael, son till Netanja, son till Elisama, av kunglig börd och en av kungens stormän, med tio män till Gedalja, Ahikams son, i Mispa. När de åt tillsammans där i Mispa


text:
reste sig Ismael, Netanjas son, och de tio män som var med honom och dödade med svärd Gedalja, son till Ahikam, son till Safan. Ja, de dödade honom som kungen i Babel hade satt över landet.


text:
Dessutom dödade Ismael alla de judar som var hos Gedalja i Mispa, liksom alla de kaldeer som fanns där och som hörde till krigsfolket.


text:
kom en skara på åttio män från Sikem, Silo och Samaria. De hade rakat av sig skägget, rivit sönder sina kläder och ristat sig och hade med sig matoffer och rökelse för att bära fram det i HERRENS hus.


text:
Ismael, Netanjas son, gick ut från Mispa för att möta dem. Gråtande gick han där och när han kom fram till dem sade han till dem: "Kom med till Gedalja, Ahikams son."


text:
Men när de hade kommit in i staden blev de dödade av Ismael, Netanjas son, och av de män som var med honom och de kastades i brunnen.


text:
Men bland dem fanns tio män som sade till Ismael: "Döda oss inte, för vi har förråd av vete, korn, olja och honung gömda på landsbygden." Då avstod han från att döda dem med de andra.


text:
Den brunn där Ismael kastade kropparna av alla de män som han hade dödat förutom Gedalja, var samma brunn som kung Asa hade låtit göra av fruktan för Basha, Israels kung. Den fyllde nu Ismael, Netanjas son, med döda män.


text:
Sedan förde Ismael som fångar bort allt det folk som var kvar i Mispa, kungadöttrarna och allt annat folk som hade lämnats kvar i Mispa och som Nebusaradan, översten för drabanterna, hade anförtrott åt Gedalja, Ahikams son. Ismael, Netanjas son, förde bort dem som fångar och drog bort för att ta sig över till ammoniterna.


text:
Men när Johanan, Kareas son, och allt befäl som var med honom fick höra om allt det onda som Ismael, Netanjas son, hade gjort,


text:
tog de alla sina män och drog ut för att strida mot Ismael, Netanjas son, och de träffade på honom vid den stora dammen i Gibeon.


text:
Då allt det folk som Ismael hade med sig fick se Johanan, Kareas son, och allt befäl som var med honom, blev de glada och vände om.


text:
Hela skaran av dem som Ismael hade fört bort som fångar från Mispa vände tillbaka och gick över till Johanan, Kareas son.


text:
Johanan, Kareas son, och allt befäl som var med honom, tog med sig resten av folket, alla av Mispas invånare som han hade vunnit tillbaka från Ismael, Netanjas son, sedan denne hade dödat Gedalja, Ahikams son, soldater, kvinnor, barn och hovmän som han hade hämtat tillbaka från Gibeon.


text:
De gav sig av men stannade i Kimhams härbärge nära Betlehem för att sedan dra vidare och komma till Egypten


text:
undan kaldeerna. De var rädda för dem eftersom Ismael, Netanjas son, hade dödat Gedalja, Ahikams son, som kungen i Babel hade satt över landet.


text:
Då gick allt befäl tillsammans med Johanan, Kareas son, och Jesanja, Hosajas son, och hela folket, från de minsta till de största,


text:
till profeten Jeremia och sade: "Vi vädjar ödmjukt till dig: Bed för oss till HERREN, din Gud, för alla oss som är kvar, för vi är bara några få kvar av många. Du ser med egna ögon att det är så med oss.


text:
Profeten Jeremia svarade dem: "Jag har lyssnat till er. Jag skall be till HERREN, er Gud, så som ni har begärt. Vad HERREN än svarar skall jag tala om för er utan att dölja något."


text:
Då sade de till Jeremia: "Må HERREN vara ett sant och trofast vittne mot oss, om vi inte i allt gör efter det ord som HERREN, din Gud, sänder oss genom dig.


text:
Det må vara gott eller ont så vill vi lyssna till HERRENS, vår Guds, röst, honom som vi sänder dig till, för att det skall gå oss väl när vi lyder HERRENS, vår Guds, röst."


text:
Då kallade han till sig Johanan, Kareas son, och allt befäl som var med honom och hela folket, från den minste till den störste.


text:
Han sade till dem: Så säger HERREN, Israels Gud, som ni har sänt mig till för att jag skulle bära fram er bön inför honom:


text:
Om ni stannar kvar i detta land, skall jag uppbygga och inte slå ner er, jag skall plantera och inte rycka upp er. Ty jag ångrar det onda jag har gjort mot er.


text:
Var inte rädda för kungen i Babel, som ni nu fruktar. Var inte rädda för honom, säger HERREN, ty jag är med er för att frälsa er och rädda er ur hans hand.


text:
Jag skall låta er finna barmhärtighet, och han skall förbarma sig över er och låta er vända tillbaka till ert land.


text:
utan säger: "Nej, vi vill bege oss till Egyptens land där vi slipper att se krig och höra ljudet av horn och slipper att hungra efter bröd, där vill vi bo",


text:
hör därför HERRENS ord, ni som är kvar av Juda: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Om ni bestämmer er för att bege er till Egypten och ni kommer dit för att bosätta er där,


text:
då skall svärdet som ni fruktar för nå er där i Egyptens land, och hungersnöden som ni är rädda för skall följa er till Egypten, och där skall ni dö.


text:
Ja, de människor som bestämmer sig för att bege sig till Egypten för att bosätta sig där skall alla dö genom svärd, hunger och pest, och ingen av dem skall slippa undan och överleva den olycka som jag skall låta komma över dem.


text:
Ty så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Liksom min vrede och min förbittring utgöts över Jerusalems invånare, så skall också min förbittring utgjutas över er, om ni beger er till Egypten. Ni skall bli till avsky och häpnad, förbannelse och vanära och ni skall aldrig mer få se denna plats.


text:
HERREN säger till er, ni som är kvar av Juda: Bege er inte till Egypten. Besinna att jag i dag har varnat er.


text:
Ni bedrog er själva när ni sände mig till HERREN, er Gud, och sade: "Bed för oss till HERREN, vår Gud. Och vad HERREN, vår Gud, än säger, skall du tala om för oss och vi skall göra det."


text:
Jag har nu i dag talat om det för er. Men ni har inte velat lyssna till HERRENS, er Guds, röst eller allt det som han har sänt mig att tala till er.


text:
Var förvissade om att ni kommer att dö genom svärd, hunger och pest på den ort dit ni så gärna vill komma för att bo där.


text:
När Jeremia hade avslutat sitt tal till folket och sagt dem alla de ord som HERREN, deras Gud, hade sänt honom att tala till dem,


text:
då svarade Asarja, Hosajas son, och Johanan, Kareas son, och alla de andra självsäkra männen Jeremia och sade: "Det är lögn det du säger! HERREN, vår Gud, har inte sänt dig att säga: Ni skall inte bege er till Egypten för att bosätta er där.


text:
Det är Baruk, Nerias son, som eggar upp dig mot oss för att vi skall överlämnas i kaldeernas hand, så att de dödar oss eller för oss bort i fångenskap till Babel."


text:
Varken Johanan, Kareas son, eller någon av befälen eller någon av folket ville lyda HERRENS röst och stanna kvar i Juda land.


text:
I stället tog Johanan, Kareas son, och alla befälen med sig alla som fanns kvar i Juda och som hade återvänt från alla de hednafolk dit de hade varit fördrivna, för att bosätta sig i Juda land,


text:
både män, kvinnor och barn, kungadöttrarna och alla andra som Nebusaradan, översten för drabanterna, hade lämnat kvar hos Gedalja, Ahikams son, Safans son, samt profeten Jeremia och Baruk, Nerias son.


text:
De begav sig till Egyptens land, ty de ville inte lyssna till HERRENS röst. Och de kom till Tachpanches.


text:
"Tag några stora stenar och göm dem i murbruket i tegelgolvet vid ingången till faraos hus i Tachpanches. Gör detta så att de judiska männen ser det


text:
och säg till dem: Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, jag skall sända bud och hämta min tjänare Nebukadressar, kungen i Babel, och hans tron skall jag sätta upp ovanpå de stenar som jag har gömt här, och han skall breda ut sin tronmatta över dem.


text:
Ty han skall komma och slå Egyptens land och ge åt döden dem som hör döden till, åt fångenskapen dem som hör fångenskapen till och åt svärdet dem som hör svärdet till.


text:
Jag skall tända eld på Egyptens gudatempel och han skall bränna upp dem och föra bort gudarna. Han skall svepa om sig Egyptens land liksom en herde sveper om sig sin mantel. Sedan skall han dra därifrån i frid.


text:
Han skall slå sönder stoderna i Bet-Semes i Egyptens land, och Egyptens gudatempel skall han bränna upp i eld."


text:
Detta är det ord som kom till Jeremia om alla de judar som bodde i Egyptens land, i Migdol, Tachpanches, Nofs och Patros område. Han sade:


text:
"Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ni har sett all den olycka som jag har låtit komma över Jerusalem och över alla Juda städer. Se, de ligger nu öde och ingen bor i dem


text:
på grund av den ondska de bedrev. De väckte min vrede genom att gå bort för att tända rökelse och tjäna andra gudar som varken de eller ni själva eller era fäder har känt.


text:
Jag har sänt till er mina tjänare profeterna. Jag har sänt dem gång på gång och sagt: Gör inte dessa avskyvärda ting som jag hatar.


text:
Men de ville inte lyssna och inte vända örat till, så att de vände om från sin ondska och slutade att tända rökelse åt andra gudar.


text:
Därför vällde min förbittring och vrede fram, och den brann i Juda städer och på Jerusalems gator så att de blev ödelagda och skövlade som de är än i dag.


text:
Och nu säger HERREN, härskarornas Gud, Israels Gud, så: Varför drar ni så mycket ont över er själva? Ni utrotar ur Juda både man och kvinna, barn och spädbarn, så att ingen enda av er blir kvar.


text:
Med era händers verk väcker ni min vrede genom att ni tänder rökelse åt andra gudar i Egyptens land, dit ni har kommit för att bosätta er där. Därför måste ni utrotas och bli till förbannelse och vanära bland jordens alla hednafolk.


text:
Har ni glömt den ondska som era fäder bedrev och som Juda kungar och deras hustrur, ni själva och era hustrur bedrev i Juda land och på Jerusalems gator?


text:
Och fram till denna dag har de inte ödmjukat sig. De fruktar ingenting och vandrar inte efter min lag och mina stadgar som jag förelade er och era fäder.


text:
Därför säger HERREN Sebaot, Israels Gud, så: Se, jag skall vända mitt ansikte mot er till er olycka för att utrota hela Juda.


text:
Jag skall gripa dem som är kvar av Juda, dem som har bestämt sig för att bege sig till Egypten för att bosätta sig där. De skall alla förgås. I Egypten skall de falla. Genom svärd och hunger skall de gå under, både små och stora, ja, genom svärd och hunger skall de dö. De skall bli till avsky och häpnad, förbannelse och vanära.


text:
Jag skall straffa dem som bor i Egyptens land, liksom jag straffade Jerusalem med svärd, hunger och pest


text:
Av dem som är kvar av Juda och som har kommit till Egypten för att bosätta sig där skall ingen överleva och slippa undan, så att de kan vända tillbaka till Juda land även om de önskar att få återvända dit för att bo där. Nej, ingen skall komma tillbaka dit utom några få som flyr dit."


text:
Alla män som visste att deras hustrur tände rökelse åt andra gudar och alla kvinnor som stod där i en stor skara, alla som bodde i Patros i Egyptens land, svarade då Jeremia och sade:


text:
utan vi kommer att göra allt vad vår mun har lovat, att tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta drickoffer åt henne, så som vi och våra fäder, våra kungar och furstar gjorde i Juda städer och på Jerusalems gator. Då hade vi tillräckligt med bröd och det gick bra för oss, och vi såg inte till någon olycka.


text:
Men sedan vi slutat att tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta drickoffer åt henne, har vi lidit brist på allt och går under genom svärd och hunger.


text:
Och när vi tände rökelse åt himlens drottning och utgöt drickoffer åt henne, så var det inte utan våra mäns samtycke som vi gjorde offerkakor åt henne, kakor som bar hennes bild, och utgöt drickoffer åt henne."


text:
Men Jeremia svarade allt folket, männen och kvinnorna och alla som hade givit honom detta svar. Han sade:


text:
"Skulle inte HERREN komma ihåg att ni själva och era fäder, era kungar och furstar och folket i landet, har tänt rökelse i Juda städer och på Jerusalems gator, och skulle han inte bry sig om det?


text:
HERREN kunde inte längre tåla era onda handlingar och de avskyvärda ting som ni höll på med, utan ert land lades öde och blev till häpnad och förbannelse så att ingen kunde bo där, så som det är i dag.


text:
Därför att ni tände rökelse och syndade mot HERREN och inte lyssnade till HERRENS röst eller vandrade efter hans lag, hans stadgar och vittnesbörd, därför har denna olycka drabbat er, så som det är i dag."


text:
Jeremia sade vidare till hela folket och till alla kvinnorna: "Hör HERRENS ord, alla ni av Juda som är i Egyptens land.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ni och era hustrur har i handling fullgjort vad ni har sagt med er mun. Ni sade: Vi vill hålla de löften som vi gav: att tända rökelse åt himlens drottning och utgjuta drickoffer åt henne. Håll då era löften, ja, uppfyll dem!


text:
Hör därför HERRENS ord, ni alla av Juda som bor i Egyptens land: Se, jag svär vid mitt stora namn, säger HERREN, att i hela Egyptens land skall mitt namn inte mer nämnas av någon judisk mans mun, så att han säger: Så sant Herren, HERREN lever.


text:
Ty jag skall vaka över dem till deras olycka och inte till deras lycka, och alla män av Juda som är i Egyptens land skall gå under genom svärd och hunger till dess att det är slut med dem.


text:
Några få som undkommer svärdet skall få vända tillbaka från Egyptens land till Juda land. Så skall alla som är kvar av Juda och som har kommit till Egyptens land för att bosätta sig där, förstå vems ord som består, mitt eller deras.


text:
Detta skall för er vara tecknet på att jag skall straffa er på denna plats, säger HERREN, för att ni skall förstå att mina ord om er skall gå i fullbordan till er olycka.


text:
Så säger HERREN: Se, jag skall utlämna farao Hofra, kungen i Egypten, till hans fiender och till de män som står efter hans liv, liksom jag har utlämnat Sidkia, Juda kung, till Nebukadressar, den babyloniske kungen, som var hans fiende och som stod efter hans liv."


text:
Detta är det ord som profeten Jeremia talade till Baruk, Nerias son, när han efter Jeremias diktamen skrev upp dessa ord i en bokrulle under Jojakims, Josias sons, Juda kungs, fjärde regeringsår. Han sade:


text:
Du säger: "Ve mig, HERREN har lagt ny sorg till min förra plåga! Jag är trött av allt suckande och jag får ingen ro."


text:
Så skall du svara honom: "Så säger HERREN: Se, det jag har byggt upp skall jag riva ner, och det jag har planterat skall jag rycka upp. Detta gäller hela jorden.


text:
Och du begär stora ting för dig! Begär inte något sådant. Se, jag skall låta olycka komma över allt kött, säger HERREN, men låta dig vinna ditt liv som ett byte, vart du än beger dig."


text:
Om Egypten. Angående den egyptiske kungen farao Nekos här som stod vid floden Eufrat nära Karkemish och som blev slagen av Nebukadressar, kungen i Babel, i Jojakims, Josias sons, Juda kungs, fjärde regeringsår.


text:
Spänn för hästarna, sitt upp på springarna och ställ upp er med hjälmarna på. Gör spjuten blanka, kläd er i pansar.


text:
Vad ser jag? De är förfärade, de viker tillbaka, deras hjältar blir slagna och flyr utan att vända sig om. Det är skräck från alla håll, säger HERREN.


text:
Inte ens den snabbaste kan fly, inte ens hjälten kan komma undan. Norrut, vid floden Eufrat, där stapplar de och faller.


text:
Det är Egypten som stiger upp som Nilfloden, likt strömmar av framvällande vatten. Han säger: "Jag vill stiga upp och övertäcka landet, jag vill förstöra städerna och dem som bor i dem."


text:
Drag dit upp, ni hästar, storma fram, ni vagnar. Drag ut, ni hjältar, nubier och puteer, rustade med sköldar, och ludeer, rustade med bågar som de spänner.


text:
Detta är Herrens, HERREN Sebaots dag, en hämndens dag då han hämnas på sina motståndare. Svärdet frossar sig mätt, det dricker sig rusigt av deras blod. Ty detta är ett slaktoffer åt Herren, HERREN Sebaot i Nordlandet vid floden Eufrat.


text:
Drag upp till Gilead och hämta balsam, du jungfru, Egyptens dotter. Men förgäves har du skaffat dig läkemedel i mängd. Du kan inte helas.


text:
Hednafolken har hört om din skam, och dina klagorop uppfyller jorden, ty den ene hjälten snavar på den andre och tillsammans faller de båda.


text:
Detta är det ord som HERREN talade till profeten Jeremia om att Nebukadressar, kungen i Babel, skulle komma och besegra Egypten:


text:
Förkunna i Egypten och låt det höras i Migdol, ja, låt det höras i Nof och även i Tachpanches, och säg: "Träd fram och gör dig beredd, ty svärdet frossar runt omkring dig."


text:
Han kom många att vackla, och de föll, den ene över den andre, och ropade: "Upp, låt oss vända tillbaka till vårt folk och till landet där vi föddes, undan det härjande svärdet."


text:
Så sant jag lever, säger Konungen - HERREN Sebaot är hans namn. Som Tabor bland bergen, som Karmel vid havet skall han komma.


text:
Gör er beredda för landsflykt, ni dotter Egyptens invånare. Ty Nof skall bli en ödemark och brännas ner så att ingen kan bo där.


text:
Också legosoldaterna i landet liknar gödda kalvar, de vänder alla om. Alla flyr de, ty de kan inte stå emot. Deras ofärds dag har kommit över dem, tiden för deras straff är inne.


text:
Hon väser likt en orm som ringlar i väg, ty med vapenmakt drar de fram, och med yxor kommer de över henne, som gällde det att hugga ved.


text:
De fäller hennes skog, säger HERREN, ty den är ogenomtränglig. Fler är de än gräshoppor, de kan inte räknas.


text:
Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Se, jag skall straffa Amon från No, liksom farao och Egypten med dess gudar och dess kungar, ja, både farao och dem som förlitar sig på honom.


text:
Jag skall överlämna dem till de män som står efter deras liv, till den babyloniske kungen Nebukadressar och hans tjänare. Men därefter skall landet bli bebott som i forna dagar, säger HERREN.


text:
Så frukta inte, du min tjänare Jakob, och var inte förskräckt, du Israel, ty se, jag skall rädda dig ur det avlägsna landet och dina barn ur deras fångenskaps land. Jakob skall vända tillbaka och leva i lugn och ro, och ingen skall förskräcka honom.


text:
Frukta inte, du min tjänare Jakob, säger HERREN, ty jag är med dig. Jag skall göra slut på alla de hednafolk till vilka jag har drivit dig bort. Men dig skall jag inte göra slut på, dock skall jag straffa dig rättvist, ty helt ostraffad kan jag inte lämna dig.


text:
Så säger HERREN: Se, vatten stiger upp från norr och blir till en flod som svämmar över. Den översvämmar landet med allt som finns i det, städerna och dem som bor där inne. Människorna ropar, och landets alla invånare jämrar sig.


text:
När ljudet hörs av hovslagen från hans hingstar, när hans vagnar dånar och när hans hjul bullrar, då ser sig fäderna inte om efter barnen. De står maktlösa


text:
inför den dag som kommer då alla filisteer förintas, då alla de utrotas som är kvar för att försvara Tyrus och Sidon. Ty HERREN skall förinta filisteerna, kvarlevan från Kaftors ö.


text:
Gazas huvud skall rakas, det är förbi med Askelon, med kvarlevan i deras dal. Hur länge skall du rista märken på dig?


text:
Men hur skall det kunna få ro då HERREN har givit sin befallning? Mot Askelon och mot kustlandet vid havet, mot dem har han bestämt det.


text:
Om Moab. Så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Ve över Nebo, ty det har ödelagts! Kirjatajim har kommit på skam och intagits, fästet har kommit på skam och ligger krossat.


text:
Moab prisas inte längre. I Hesbon smider man onda planer mot det: "Kom, låt oss göra slut på det, så att det inte mer är ett folk." Också du, Madmen, skall tystas, svärdet skall förfölja dig.


text:
Uppför Halluhots höjd stiger man under gråt, och på vägen ner till Horonajim hörs ångestfulla klagorop över förstörelsen.


text:
Eftersom du förtröstar på dina gärningar och dina skatter skall också du intagas. Och Kemosh skall gå i fångenskap och hans präster och furstar med honom.


text:
Ödeläggaren skall drabba varje stad, och ingen stad skall komma undan. Dalen skall bli fördärvad och slätten läggas öde, så som HERREN har sagt.


text:
Förbannad är den som försumligt utför HERRENS verk, förbannad vare den som tvekar att bloda ner sitt svärd!


text:
I säkerhet har Moab levt från sin ungdom, han har legat i ro som vin på sin bottensats. Han har inte blivit tömd ur ett kärl i ett annat, inte vandrat bort i fångenskap. Därför har han kvar sin smak, och hans luktsinne har inte förändrats.


text:
Se, därför skall dagar komma, säger HERREN, då jag skall sända till honom vintappare, som skall tappa honom och tömma hans fat och krossa hans krukor.


text:
Då skall Moab skämmas för Kemosh, liksom Israels folk fick skämmas för Betel som det förtröstade på.


text:
Moab skall ödeläggas, dess städer gå upp i rök och dess utvalda unga män stiga ner för att slaktas. Så säger Konungen, HERREN Sebaot är hans namn.


text:
Ha medlidande med honom, alla ni som bor omkring honom, alla ni som känner hans namn. Säg: "Hur sönderbruten är inte den starka spiran, den härliga staven!"


text:
Stig ner från din härlighet och sätt dig på torra marken, du dotter Dibons folk. Ty den som ödelägger Moab drar upp mot dig och förstör dina fästen.


text:
Ställ dig vid vägen och se dig omkring, du som bor i Aroer. Fråga honom som flyr och henne som kommit undan, säg: "Vad har hänt?"


text:
över Keriot och Bosra och över alla andra städer i Moabs land, vare sig de ligger långt borta eller nära.


text:
Gör honom drucken, ty han har upphävt sig mot HERREN. Moab skall vältra sig i spyor och bli till åtlöje, också han.


text:
Eller var inte Israel till åtlöje för dig? Ertappades han bland tjuvar, eftersom du skakar på huvudet så ofta du talar om honom?


text:
Överge städerna och bygg bo i klippan, ni Moabs invånare. Gör som duvan som bygger sitt näste i sidorna på gapande klyftor.


text:
Vi har hört om Moabs högmod, hans gränslöst stora högfärd, hans stolthet, högmod och överlägsenhet och hans hjärtas förhävelse.


text:
Mer än Jaeser gråter, gråter jag över dig, du Sibmas vinstock. Dina rankor gick över havet och nådde till Jaesers hav. Mitt i din sommar och din vinbärgning har ödeläggaren slagit ner.


text:
Glädjen och jublet har tagits bort från de bördiga fälten och från Moabs land. På vinet i pressarna har jag gjort slut, man trampar inte längre vin under glädjerop, rop hörs men inte glädjerop.


text:
Från Hesbon hörs rop ända till Eleale, ända till Jahas höjer man sin röst och från Soar ända till Horonajim, till Eglat-Selisia, ty också Nimrims vatten har blivit torr mark.


text:
Jag skall i Moab göra slut på dem som bär fram offer på offerhöjden och tänder rökelse åt sina gudar, säger HERREN.


text:
Därför klagar mitt hjärta som en flöjt över Moab, ja, mitt hjärta klagar som en flöjt över Kir-Heres män. Det som är kvar av vad de förvärvat går förlorat.


text:
Alla huvuden är rakade och alla skägg avskurna. På alla händer finns ristningar och omkring höfterna bär de säcktyg.


text:
På alla Moabs tak och på dess torg hörs endast dödsklagan, ty jag har krossat Moab som ett värdelöst kärl, säger HERREN.


text:
Hur nerbruten är han inte, hur jämrar de sig inte! Hur vänder inte Moab ryggen till av blygsel! Moab blir ett åtlöje och en skräck för alla dem som bor omkring honom.


text:
Keriot intas, fästena erövras. Hjärtat hos Moabs hjältar blir på den dagen som hjärtat hos en kvinna i barnsnöd.


text:
Den som flyr från skräcken störtar i fallgropen, och den som kommer upp ur fallgropen fastnar i fällan. Ty jag skall låta ett hemsökelsens år drabba Moab, säger HERREN.


text:
I Hesbons skugga stannar de, det är slut med flyktingarnas kraft. Ty eld gick ut från Hesbon, en låga från Sichon. Den förtärde Moabs sida, hjässan på stridslarmets söner.


text:
Ve dig Moab! Förlorat är Kemosh folk. Ty dina söner har tagits till fånga, dina döttrar har förts bort i fångenskap.


text:
Men i kommande dagar skall jag göra slut på Moabs fångenskap, säger HERREN. Så långt domen över Moab.


text:
Om ammoniterna. Så säger HERREN: Har Israel inga barn, eller har han ingen arvinge? Eller varför har deras kung tagit Gad i besittning, och varför bor hans folk i dess städer?


text:
Se, därför skall dagar komma, säger HERREN, då jag skall låta ett stridsrop höras mot Rabba i ammoniternas land. Det skall bli en öde grushög, och dess lydstäder skall brännas upp i eld. Israel skall då ta i besittning dem som tog hans arv, säger HERREN.


text:
Jämra dig, du Hesbon, ty Ai är ödelagt, ropa, ni Rabbas döttrar. Kläd er i säcktyg, klaga och gå omkring i gårdarna. Ty deras kung måste vandra bort i fångenskap och hans präster och furstar med honom.


text:
Varför skryter du om dina dalar, att din dal flödar över, du trolösa dotter? Du som litar på dina skatter och säger: "Vem kan komma åt mig?"


text:
Se, jag skall låta fruktan drabba dig, säger Herren, HERREN Sebaot, från alla dem som bor runt omkring dig. Och ni skall drivas bort, var och en åt sitt håll, och ingen skall samla ihop dem som flyr.


text:
Om Edom. Så säger HERREN Sebaot: Finns det inte någon vishet mer i Teman? Har de förståndiga inget råd att ge? Är deras vishet borta?


text:
Fly, vänd om, göm er djupt nere i dalarna, ni Dedans invånare. Ty över Esau skall jag låta olycka komma när jag straffar honom.


text:
Om vinbärgare kommer till dig skall de inte lämna någon efterskörd kvar. Om tjuvar kommer om natten skall de fördärva så mycket de kan.


text:
Ty det är jag som har klätt av Esau, jag har avslöjat hans gömställen och han skall inte kunna hålla sig dold. Ödeläggelse har drabbat hans barn, hans bröder och grannar. Han finns inte mer.


text:
Ty så säger HERREN: Se, de som inte hade blivit dömda att dricka ur bägaren, de tvingas att dricka. Skulle då du bli ostraffad? Nej, du skall inte bli ostraffad utan tvingas att dricka ur den.


text:
Ty jag har svurit vid mig själv, säger HERREN, att Bosra skall bli till häpnad och vanära. Det skall ödeläggas och bli till en förbannelse, och alla dess lydstäder skall bli ödemarker för all framtid.


text:
Ett budskap har jag hört från HERREN, en budbärare har sänts ut bland hednafolken: "Kom samman och drag emot det och stå upp till strid."


text:
Den förfäran du väckte och ditt hjärtas högmod har bedragit dig, du som bor bland bergsklyftorna och har ditt tillhåll uppe på höjden. Om du än byggde ditt bo så högt som örnen skulle jag ändå störta dig ner därifrån, säger HERREN.


text:
Edom skall bli till häpnad. Var och en som går där förbi skall häpna och vissla vid tanken på alla dess plågor.


text:
Som när Sodom och Gomorra med sina grannstäder ödelades, säger HERREN, så skall ingen bo där mer och ingen människa vistas där.


text:
Se, likt ett lejon skall han dra upp från Jordanbygdens täta snår till frodiga betesmarker. Ja, på ett ögonblick skall jag jaga bort dem därifrån. Och den som är utvald skall jag sätta över dem. Ty vem är min like och vem kan ställa mig till svars? Eller vem är den herde som kan stå mig emot?


text:
Hör därför vad HERREN har beslutat om Edom och de tankar som han har tänkt om dem som bor i Teman: Även de minsta i hjorden skall släpas bort, och deras betesmark skall häpna över dem.


text:
Se, som en örn lyfter han, han svävar fram och breder ut sina vingar över Bosra. Hjärtat hos Edoms hjältar blir på den dagen som hjärtat hos en kvinna i barnsnöd.


text:
Om Damaskus. Hamat och Arpad kommer på skam, ty ett ont budskap har de hört. De fylls av ångest, likt ett upprört hav som inte kan bli stilla.


text:
Damaskus har tappat modet och vänt sig om till flykt, skräcken har fått grepp, ångest och vånda lik en barnaföderskas har kommit.


text:
Därför måste de unga männen falla på gatorna, och alla krigsmän förgöras på den dagen, säger HERREN Sebaot.


text:
Om Kedar och Hasors riken som besegrades av Nebukadressar, kungen i Babel. Så säger HERREN: Stå upp, drag upp mot Kedar och fördärva Österlandets söner.


text:
Deras hyddor och hjordar skall rövas bort, deras tält och allt deras bohag, deras kameler skall föras bort ifrån dem, och man skall ropa över dem: Skräck från alla håll!


text:
Fly, vandra långt bort, göm er djupt ner, ni Hasors invånare, säger HERREN, ty Nebukadressar, kungen i Babel, har fattat beslut om er och tänkt ut en plan mot er.


text:
Stå upp, säger HERREN, och drag ut mot ett bekymmersfritt folk som bor i trygghet, utan både portar och bommar. De bor för sig själva.


text:
Deras kameler skall bli ert byte, och deras stora boskapshjordar skall bli ert rov. Jag skall skingra dem åt alla väderstreck, männen med det kantklippta håret. Från alla håll skall jag låta ofärd drabba dem, säger HERREN.


text:
Hasor skall bli en boning för schakaler, en ödemark för alltid. Ingen skall bo där mer och ingen människa vistas där.


text:
Detta är HERRENS ord som kom till profeten Jeremia om Elam i början av Sidkias, Juda kungs, regering. Han sade:


text:
Jag skall låta fyra vindar komma mot Elam från himlens fyra hörn. Jag skall skingra dem åt alla väderstreck, och inget hednafolk skall finnas dit de fördrivna från Elam inte skall komma.


text:
Jag skall göra elamiterna förfärade för sina fiender och för dem som står efter deras liv. Jag skall låta olycka komma över dem, min brinnande vrede, säger HERREN. Jag skall sända svärdet efter dem, till dess jag har gjort slut på dem.


text:
Förkunna bland hednafolken, ge det till känna, res upp ett baner, kungör och dölj det inte. Säg: Babel är intaget, Bel har kommit på skam, Merodak är krossad. Dess avgudabilder har kommit på skam, dess avgudar är krossade.


text:
Ty ett folk drar upp mot det norrifrån. Det skall göra dess land till en ödemark, så att ingen kan bo i det. Både människor och djur skall fly.


text:
I de dagarna och på den tiden, säger HERREN, skall Israels barn komma tillsammans med Juda barn. Under gråt skall de gå och HERREN, sin Gud, skall de söka.


text:
De skall fråga efter Sion och vända sig hitåt: "Kom! Låt oss hålla fast vid HERREN i ett evigt förbund, som aldrig skall glömmas."


text:
Mitt folk var förlorade får. Deras herdar förde dem vilse och lät dem irra omkring på bergen. De strövade från berg till höjd och glömde sin viloplats.


text:
Alla som träffade på dem slukade dem, och deras motståndare sade: "Vi är utan skuld." Det skedde därför att de hade syndat mot HERREN, rättfärdighetens boning, mot HERREN, deras fäders hopp.


text:
Ty se, jag skall uppväcka från nordlandet en mängd stora hednafolk och föra dem upp mot Babel. De skall rusta sig till strid mot det, från det hållet skall det erövras. Deras pilar skall vara som en framgångsrik hjältes, som inte vänder tillbaka tomhänt.


text:
Ty ni gladde er och jublade, när ni skövlade min arvedel. Ni hoppade som kvigor på tröskplatsen och frustade som hingstar.


text:
Er mor skall ändå fullständigt komma på skam, ja, hon som har fött er skall få skämmas. Se, sist av hednafolken skall hon bli en ödemark, ett torrt land och en öken!


text:
På grund av HERRENS vrede måste det ligga obebott och helt och hållet vara en ödemark. Var och en som går förbi Babel skall häpna och vissla vid tanken på alla dess plågor.


text:
Rusta er till strid mot Babel från alla sidor, ni som spänner båge. Skjut på henne, spar inte på pilarna, ty mot HERREN har hon syndat.


text:
Höj segerrop över henne från alla håll: "Hon har tvingats ge upp. Hennes stöd har fallit, hennes murar är nerrivna!" Detta är HERRENS hämnd. Hämnas då på henne. Gör mot henne som hon har gjort.


text:
Utrota ur Babel den som sår och den som i skördens tid brukar lien. Undan det härjande svärdet skall var och en vända om till sitt folk och var och en fly hem till sitt land.


text:
Israel är ett vilsekommet får som jagats av lejon. Först slukade kungen i Assyrien det, och till slut har Nebukadressar, kungen i Babel, gnagt dess ben.


text:
Därför säger HERREN Sebaot, Israels Gud, så: Se, jag skall straffa kungen i Babel och hans land, liksom jag har straffat kungen i Assyrien.


text:
Jag skall föra Israel tillbaka till hans betesmarker, och han skall få gå i bet på Karmel och i Basan. På Efraims berg och i Gilead skall han få äta sig mätt.


text:
I de dagarna och på den tiden, säger HERREN, skall man söka efter Israels missgärning och den skall inte mer vara till, efter Juda synder och de skall inte mer finnas. Ty jag skall förlåta dem som jag låter leva kvar.


text:
Drag ut mot Meratajims land och mot invånarna i Pekod. Förgör dem och ge dem till spillo, säger HERREN, och gör i allt som jag har befallt dig.


text:
Hur sönderbruten och krossad är den inte, den hammare som slog hela jorden! Hur har inte Babel kommit hednafolken att häpna!


text:
Jag lade ut en snara för dig, Babel, och du blev fångad innan du visste om det. Du ertappades och greps, ty det var mot HERREN du hade givit dig i strid.


text:
HERREN öppnade sitt vapenförråd och tog fram sin vredes vapen. Ty ett verk hade Herren, HERREN Sebaot, att utföra i kaldeernas land.


text:
Ryck fram mot det från alla håll, öppna dess förrådshus, kasta i en hög vad där finns, som man gör med säd, och ge det till spillo. Låt ingenting bli kvar av det.


text:
Döda alla dess tjurar, för ner dem till slakt. Ve dem, ty deras dag har kommit, tiden för deras straff!


text:
Lyssna till flyktingarna som söker rädda sig ut ur Babels land, för att i Sion förkunna HERRENS, vår Guds, hämnd, hämnden för hans tempel.


text:
Kalla samman bågskyttar mot Babel, alla som kan spänna en båge. Slå läger runt omkring det, låt ingen komma undan. Vedergäll det för dess gärningar. Gör mot det alldeles så som det har gjort. Ty mot HERREN har det handlat övermodigt, mot Israels Helige.


text:
Därför skall dess unga män falla på gatorna, alla dess stridsmän skall gå under på den dagen, säger HERREN.


text:
Se, jag är emot dig, du övermodige, säger Herren, HERREN Sebaot, ty din dag har kommit, den tid då jag skall straffa dig.


text:
Då skall den övermodige stappla och falla och ingen skall resa upp honom. Jag skall tända eld på hans städer och elden skall förtära allt omkring honom.


text:
Så säger HERREN Sebaot: Förtryckta är Israels barn och Juda barn med dem. Alla de som har fört dem i fångenskap håller dem fast och vägrar att släppa dem.


text:
Men deras återlösare är stark, HERREN Sebaot är hans namn. Han tar sig an deras sak, och skaffar ro åt jorden men oro åt Babels invånare.


text:
Svärd mot lögnprofeterna, de skall stå där som dårar. Svärd mot dess hjältar, de skall bli förfärade.


text:
Svärd mot dess hästar och vagnar, mot alla främmande folk därinne, de skall bli som kvinnor. Svärd mot dess skatter, så att de rövas bort.


text:
Torka skall drabba dess vatten, de skall torka ut. Ty det är ett gudabildernas land, med sina skrämmande avgudar uppför de sig som galna.


text:
Därför skall schakaler bo där tillsammans med andra ökendjur. Strutsar skall där ha sin boning. Aldrig mer skall någon människa bo där, från släkte till släkte skall det vara obebott.


text:
Liksom när Sodom och Gomorra med sina grannstäder ödelades av Gud, säger HERREN, så skall ingen bo där, ingen människa mer vistas där.


text:
Se, ett folk kommer norrifrån, ett stort hednafolk, många kungar reser sig från jordens yttersta ände.


text:
De har båge och lans, de är grymma och utan förbarmande. Larmet från dem är som havets dån, på hästar rider de fram, rustade som kämpar till strid mot dig, du dotter Babel.


text:
När kungen i Babel hör ryktet om dem sjunker hans händer ner. Ängslan griper honom, ångest som hos en barnaföderska.


text:
Hör därför vad HERREN har beslutat om Babel, och de tankar som han tänkt om kaldeernas land. Även de minsta i hjorden skall släpas bort, och deras betesmark skall häpna över dem.


text:
Jag skall sända skördemän mot Babel, och de skall rensa bort dess invånare och ödelägga landet. Från alla sidor skall de komma emot det på olyckans dag.


text:
Skyttar skall spänna sina bågar mot dem som där spänner båge och mot dem som där bröstar sig i sitt pansar. Skona inte de unga männen, förgör hela dess här!


text:
Ty Israel och Juda är inte änkor övergivna av sin Gud, av HERREN Sebaot, fastän deras land är fullt av skuld mot Israels Helige.


text:
Fly ut ur Babel! Var och en må rädda sitt liv, så att ni inte går under genom dess missgärning. Ty detta är för HERREN en hämndens tid då han vedergäller Babel vad det har gjort.


text:
En gyllene bägare var Babel i HERRENS hand, den gjorde hela jorden drucken. Av dess vin drack hednafolken, därför blev de från vettet.


text:
Men plötsligt har nu Babel fallit och krossats. Jämra er över det! Hämta balsam för dess plåga, kanske kan det helas.


text:
"Vi har försökt att bota Babel, men det har inte kunnat botas. Låt oss lämna det och gå var och en till sitt land. Ty dess straffdom räcker upp till himlen, den når ända upp till skyarna.


text:
HERREN har låtit vår rättfärdighet gå fram. Kom, låt oss berätta i Sion om HERRENS, vår Guds, verk."


text:
Vässa pilarna, fatta sköldarna! HERREN har uppväckt de mediska kungarnas ande, hans avsikt är att lägga Babel i ruiner. Det är HERRENS hämnd, hämnden för hans tempel.


text:
Res upp ett baner mot Babels murar! Håll sträng bevakning, ställ ut vakter, lägg bakhåll! Ty HERREN har fattat sitt beslut, och han utför vad han har talat mot Babels invånare.


text:
Du som bor vid stora vatten och är så rik på skatter, ditt slut har nu kommit, din girighets mått är fyllt.


text:
HERREN Sebaot har svurit vid sig själv: Sannerligen, jag skall fylla dig med människor så talrika som gräshoppor, och de skall höja segerrop mot dig.


text:
När han låter sin röst höras då brusar himlens vatten, då låter han regnskyar stiga upp från jordens ände. Han gör blixtar åt regnet och för vinden ut ur dess förvaringsrum.


text:
Sådan är inte han som är Jakobs del. Han är den som har format allt och sin arvedels stam. HERREN Sebaot är hans namn.


text:
med dig krossar jag man och kvinna, med dig krossar jag gammal och ung, med dig krossar jag yngling och jungfru


text:
med dig krossar jag herden och hans hjord, med dig krossar jag bonden och hans oxar, med dig krossar jag ståthållare och styresmän.


text:
Men nu skall jag inför era ögon vedergälla Babel och alla Kaldeens invånare för allt det onda som de har gjort mot Sion, säger HERREN.


text:
Se, jag vänder mig mot dig, du fördärvets berg, säger HERREN, du som fördärvar hela jorden, och jag skall sträcka ut min hand mot dig och störta dig ner från klipporna och göra dig till ett förbränt berg,


text:
så att man inte från dig skall kunna ta vare sig hörnsten eller grundsten, utan du skall bli en ödemark för alltid, säger HERREN.


text:
Res upp ett baner på jorden, blås i horn bland hednafolken, förbered hednafolk till strid mot det, båda upp riken mot det, Ararats, Minnis och Askenas. Välj ut en härförare mot det, drag dit upp med hästar som liknar borstiga gräshoppor.


text:
Förbered hednafolk till strid mot det: Mediens kungar, dess ståthållare och alla dess landsfurstar och hela det land som lyder under deras välde.


text:
Då skälver jorden och bävar, ty HERRENS planer mot Babel fullbordas: att göra Babels land till en ödemark, utan invånare.


text:
Babels hjältar upphör att strida, de sitter stilla i sina fästen. Deras styrka har försvunnit, de har blivit som kvinnor. Man har tänt eld på Babels boningar, och dess bommar är sönderbrutna.


text:
Löpare möter löpare, den ene budbäraren korsar den andres väg för att meddela kungen i Babel att hela hans stad har intagits,


text:
Ty så säger HERREN Sebaot, Israels Gud: Dottern Babel är som en tröskplats, när man just har trampat till den. Ännu en liten tid, och skördetiden är inne.


text:
Han har slukat mig och tillintetgjort mig, Nebukadressar, kungen i Babel. Han har gjort mig till ett tomt kärl, lik en drake har han svalt mig, han har fyllt sin buk med mina läckerheter och drivit bort mig.


text:
"Må det våld som har drabbat mig och mitt kött komma över Babel", säger kvinnan som bor i Sion. "Må mitt blod komma över Kaldeens invånare", säger Jerusalem.


text:
Därför säger HERREN så: Se, jag skall utföra din sak och utkräva din hämnd. Jag skall låta Babels hav sina bort och dess brunn torka ut,


text:
och Babel skall bli en stenhög, ett tillhåll för schakaler, till häpnad och förakt. Ingen skall bo där.


text:
Men när de är som mest upptända skall jag ordna ett gästabud för dem. Jag skall göra dem druckna så att de jublar, och så skall de somna in i en evig sömn och aldrig mer vakna upp, säger HERREN.


text:
Hur har inte Sesak blivit intaget, det som var hela jordens berömmelse har erövrats! Hur har inte Babel kommit hednafolken att häpna!


text:
Så förvandlades dess städer till en ödemark, ett torrt land och en öken, ett land där ingen bor och där ingen människa går fram.


text:
Jag skall straffa Bel i Babel och dra ut ur hans gap vad han har slukat. Hednafolken skall inte mer strömma till honom, också Babels murar skall falla.


text:
Var inte försagda i era hjärtan och frukta inte för de rykten som hörs i landet, även om ett rykte kommer det ena året och ett nytt rykte nästa år, även om våld råder på jorden och härskare står mot härskare.


text:
Ty se, dagar skall komma då jag skall straffa Babels avgudar och då hela dess land skall stå med skam och alla bli slagna därinne.


text:
Då skall de jubla över Babel, himmel och jord och allt som finns där, ty norrifrån kommer härjarna över det, säger HERREN.


text:
På grund av dem som i Israel har dräpts, måste Babel falla, så som dräpta över hela jorden har fallit för Babels skull.


text:
Ni som räddat er undan svärdet, ge er av, stanna inte! Kom ihåg HERREN i fjärran land och låt Jerusalem vara i era hjärtan!


text:
Vi står här med skam, vi blir hånade. Blygsel täcker vårt ansikte, ty främlingar har trängt in i de heliga platserna i HERRENS hus.


text:
Se, därför skall dagar komma, säger HERREN, då jag skall döma Babels avgudar och i hela dess land skall slagna män jämra sig.


text:
Även om Babel steg upp till himlen och gjorde sin befästning hög och ointaglig, så skulle ändå plundrare från mig nå dit, säger HERREN.


text:
Ty HERREN ödelägger Babel och gör slut på det stora larmet därinne. Deras vågor brusar som stora vatten, dånet av dem ljuder högt.


text:
Ty över Babel kommer en som ödelägger, och hjältarna där tas till fånga, deras bågar bryts sönder. HERREN är en vedergällningens Gud, han lönar till fullo.


text:
Jag skall göra dem druckna, Babels furstar och visa, dess ståthållare, styresmän och hjältar. De skall somna in i en evig sömn och aldrig mer vakna upp, säger Konungen. HERREN Sebaot är hans namn.


text:
Så säger HERREN Sebaot: "Babels breda murar skall i grund rivas ner, och de höga portarna skall brännas upp i eld. Så mödar sig folken för intet och folkslagen arbetar sig trötta för det som blir lågornas rov."


text:
Detta är vad profeten Jeremia befallde Seraja, son till Neria, son till Mahaseja, då denne begav sig till Babel med Sidkia, Juda kung, i hans fjärde regeringsår. Seraja var nämligen kvartermästare.


text:
Jeremia tecknade upp i en och samma bok all den olycka som skulle komma över Babel, allt detta som nu är skrivet om Babel.


text:
Och du skall säga: HERRE, du har själv talat om denna plats att du vill fördärva den så att ingen mer skall bo här, varken människa eller djur, ty den skall vara en ödemark för all framtid.


text:
Och när du har läst upp hela boken, skall du binda en sten vid den och kasta den mitt i floden Eufrat


text:
och säga: På samma sätt skall Babel sjunka ner och inte mer komma upp på grund av den olycka som jag skall låta komma över det. Och de skall gå under." Här slutar Jeremias ord.


text:
Det var på grund av HERRENS vrede som detta skedde med Jerusalem och Juda till dess han förkastade dem från sitt ansikte. Och Sidkia gjorde uppror mot kungen i Babel.


text:
På tionde dagen i den tionde månaden av Sidkias nionde regeringsår kom den babyloniske kungen Nebukadressar med hela sin här till Jerusalem och belägrade staden. De byggde en belägringsmur runt omkring den.


text:
Men på nionde dagen i den fjärde månaden var hungersnöden så stor i staden att folket i landet inte hade något att äta.


text:
Staden stormades och allt krigsfolket flydde och drog ut ur staden under natten genom porten mellan de båda murarna, den port som ledde till den kungliga trädgården, medan kaldeerna låg runt omkring staden. De tog vägen mot Hedmarken.


text:
Men kaldeernas här förföljde kungen och hann upp Sidkia på Jerikos hedmarker, sedan hela hans här hade övergivit honom och skingrats.


text:
Kaldeerna grep kungen och förde honom till den babyloniske kungen i Ribla i Hamats land. Där uttalade denne sin dom över honom.


text:
Och kungen i Babel lät avrätta Sidkias barn inför hans ögon. Dessutom lät han också avrätta alla Juda furstar i Ribla.


text:
På Sidkia själv lät han sticka ut ögonen och lät fängsla honom med kopparkedjor. Kungen i Babel förde honom till Babel och lät honom sitta i fängelse ända till hans dödsdag.


text:
På tionde dagen i den femte månaden av den babyloniske kungen Nebukadressars nittonde regeringsår kom den babyloniske kungens tjänare Nebusaradan, som var överste för drabanterna, till Jerusalem.


text:
Han brände upp HERRENS hus och det kungliga palatset. Alla hus i Jerusalem, alla de förnämas hus, brände han upp i eld.


text:
Alla murar runt omkring Jerusalem bröts ner av hela den här av kaldeer som översten för drabanterna hade med sig.


text:
En del av de fattigaste bland folket och den del av folket som var kvar i staden och de överlöpare som hade gått över till kungen i Babel, liksom den övriga hopen som fanns kvar, dem förde Nebusaradan, översten för drabanterna, bort i fångenskap.


text:
Men av de fattigaste i landet lämnade Nebusaradan, översten för drabanterna, kvar några att sköta vingårdarna och åkrarna.


text:
Kopparpelarna i HERRENS hus, bäckenställen och kopparhavet i HERRENS hus slog kaldeerna sönder och förde all kopparn till Babel.


text:
Och askkärlen, skovlarna, knivarna och alla kopparkärl som hade använts vid gudstjänsten tog de med sig.


text:
Likaså tog översten för drabanterna faten, fyrfaten, offerskålarna, askkärlen, ljusstakarna, de övriga skålarna och bägarna, allt som var av rent guld eller av rent silver.


text:
Vad gäller de två pelarna, havet som var ett enda och de tolv kopparoxarna under bäckenställen som kung Salomo hade låtit göra till HERRENS hus, så kunde kopparn i alla dessa föremål inte vägas.


text:
Vad pelarna angår var den ena pelaren arton alnar hög och en tolv alnar lång tråd mätte omfånget. Den var fyra fingrar tjock och ihålig.


text:
Ovanpå den var ett pelarhuvud av koppar, och detta pelarhuvud var fem alnar högt och ett flätverk och granatäpplen fanns på pelarhuvudet runt omkring, allt av koppar. Likadant var det på den andra pelaren också med granatäpplen.


text:
Granatäpplena var nittiosex utåt, men tillsammans var granatäpplena på flätverket runt omkring ett hundra.


text:
Översten för drabanterna tog översteprästen Seraja och Sefanja, prästen närmast under honom, likaså de tre som höll vakt vid dörren.


text:
Och från staden tog han en hovman, den som var anförare för krigsfolket, och sju av kungens närmaste män som påträffades i staden. Likaså tog han överbefälhavarens skrivare, som brukade skriva ut folket i landet till krigstjänst, och 60 andra män av landets folk som påträffades i staden.


text:
I Nebukadressars tjugotredje regeringsår förde Nebusaradan, översten för drabanterna, bort 745 personer. Hela antalet utgjorde 4.600 personer.


text:
Men i det trettiosjunde året sedan Jojakin, Juda kung, hade blivit bortförd i fångenskap, i tolfte månaden på tjugofemte dagen i månaden, tog Evil-Merodak, kungen i Babel - samma år han blev kung - Jojakin, Juda kung, till nåder och förde honom ut ur fängelset.


text:
Ett fast underhåll fick han från kungen i Babel, visst för varje dag, ända till sin dödsdag, så länge han levde.


text:
Hur övergiven sitter hon inte, den folkrika staden! Hon har blivit lik en änka. Hon som var så mäktig bland folken, en furstinna bland länderna, hon måste nu göra slavtjänst.


text:
Bittert gråter hon i natten, tårar rinner utför hennes kind. Bland alla hennes älskare finns ingen som tröstar henne. Alla hennes vänner har svikit henne, de har blivit hennes fiender.


text:
Juda har gått i landsflykt på grund av förtryck och svår träldom. Hon bor nu bland hednafolken, hon finner ingen ro. Alla hennes förföljare har överfallit henne mitt i hennes nöd.


text:
Vägarna till Sion sörjer, ty ingen kommer längre till högtiderna. Alla hennes portar är öde, hennes präster suckar. Hennes jungfrur är bedrövade, och själv sörjer hon bittert.


text:
Hennes ovänner har makten, hennes fiender känner sig säkra. Ty HERREN har bedrövat henne för hennes många synders skull. Hennes barn har vandrat bort som fångar framför fienden.


text:
All prakt har försvunnit från dottern Sion. Hennes furstar liknar hjortar, som inte finner bete. De vandrar kraftlösa framför förföljaren.


text:
I sin nöd och hemlöshet kommer Jerusalem ihåg allt vad dyrbart hon ägde i forna dagar. Nu, då hennes folk har fallit för ovännens hand och ingen kommer till hennes hjälp, ser hennes ovänner med hån på hennes undergång.


text:
Svårt har Jerusalem syndat, därför ses hon som oren. Alla som ärade henne föraktar henne, ty de ser hennes nakenhet. Själv suckar hon och vänder sig bort.


text:
Orenhet fläckar fållen på hennes kläder, hon tänkte inte på vad slutet skulle bli. Hon har sjunkit ofattbart djupt och ingen finns som tröstar henne. O, HERRE, se mitt betryck, ty fienden förhäver sig.


text:
Ovännen har räckt ut sin hand efter allt dyrbart hon ägde. Hon har sett hur hedningar går in i hennes helgedom, sådana som du har förbjudit att komma in i din församling.


text:
Allt hennes folk suckar och söker efter bröd. De ger sina dyrbarheter för mat för att hålla sig vid liv. Se, o HERRE, och ge akt på hur föraktad jag har blivit.


text:
Betyder det ingenting för alla er som går vägen förbi? Ge akt på detta och se: Kan någon plåga vara lik den plåga som drabbat mig, den som HERREN låtit mig lida på sin brinnande vredes dag?


text:
Från höjden har han sänt en eld in i mina ben och kuvat dem. Han bredde ut ett nät för mina fötter, han stötte mig tillbaka. Han har lämnat mig övergiven och sjuk hela dagen.


text:
Till ett ok knöts mina synder samman, av hans hand vävdes de ihop, de har lagts över min nacke. Han har brutit ner min kraft. Herren har lämnat mig i händerna på dem som jag inte kan stå emot.


text:
Alla de hjältar som fanns hos mig har Herren förkastat. Han kallade samman ett uppbåd mot mig för att krossa mina unga män. Som en vinpress har Herren trampat jungfrun, dottern Juda.


text:
Därför gråter jag, mina ögon flödar av tårar. Ty fjärran ifrån mig är den som kan trösta mig och vederkvicka min själ. Mina barn är övergivna, ty fienden har blivit mig övermäktig.


text:
räcker ut sina händer, men ingen finns som tröstar henne. Mot Jakob har HERREN bådat upp hans ovänner från alla håll, Jerusalem har blivit som något orent ibland dem.


text:
HERREN är rättfärdig, men jag var upprorisk mot hans bud. Hör då, alla ni folk, och se min plåga! Mina jungfrur och unga män har gått i fångenskap.


text:
Jag kallade på mina älskare, men de svek mig. Mina präster och mina äldste omkom i staden, medan de letade efter mat för att hålla sig vid liv.


text:
Se, HERRE, hur jag är i nöd! Det jäser i mitt innersta, mitt hjärta vänder sig i mitt bröst, ty jag har varit mycket upprorisk. Ute gör svärdet mig barnlös, inomhus finns endast död.


text:
Man hör hur jag suckar, men ingen finns som tröstar mig. Alla mina fiender har hört om min olycka och gläder sig över att du har gjort detta. Den dag du har förkunnat har du låtit komma, men det skall gå dem som mig.


text:
Låt all deras ondska komma inför ditt ansikte och gör med dem så som du har gjort med mig för alla mina synder. Ty många är mina suckar, och mitt hjärta är sjukt.


text:
Hur har inte Herren i sin vrede övertäckt dottern Sion med mörka moln! Från himlen har han kastat Israels härlighet ner till jorden. Han har inte kommit ihåg sin fotapall på sin vredes dag.


text:
Utan att skona har Herren fördärvat alla Jakobs boningar. I sin vrede bröt han ner dottern Judas fästen. Han slog dem till marken, han orenade riket och dess furstar.


text:
I vredens hetta högg han av varje horn i Israel. Han drog tillbaka sin högra hand när fienden kom. Jakob förbrände han likt en flammande eld som förtär allt runt omkring.


text:
Han spände sin båge som en fiende, hans högra hand var redo. Lik en ovän dödade han allt som var ljuvligt för ögat. Över dottern Sions hydda utgöt han sin vrede som en eld.


text:
Herren var som en fiende. Han fördärvade Israel, han fördärvade alla dess palats, han förstörde dess fästen. Han hopade hos dottern Juda bedrövelse och jämmer.


text:
Han bröt ner sin boning som en trädgård, han förstörde sin mötesplats. Högtid och sabbat lät HERREN falla i glömska i Sion, och i sin brinnande vrede förkastade han kung och präst.


text:
Herren förkastade sitt altare, han övergav sin helgedom. Murarna omkring hennes palats gav han i fiendernas hand. De ropade högt i HERRENS hus som på en högtidsdag.


text:
HERREN hade beslutat förstöra dottern Sions murar. Han spände mätsnöret för att fördärva och drog inte tillbaka sin hand. Han lät sorg komma över vallar och murar, alla ligger nu förstörda.


text:
Hennes portar har sjunkit ner i jorden, han förstörde och krossade hennes bommar. Hennes kung och hennes furstar lever bland hednafolken. Ingen undervisning ges mer och hennes profeter får ingen syn från HERREN.


text:
De sitter stumma på marken, de äldste i dottern Sion. De har kastat stoft på sina huvuden och klätt sig i säcktyg. Jerusalems jungfrur sänker sina huvuden mot jorden.


text:
Mina ögon är förtärda av gråt, det jäser i mitt innersta. Min lever är som utgjuten på jorden, ty dottern mitt folk går under, barn och spädbarn förgås på gatorna i staden.


text:
De ropar till sina mödrar: "Var finns bröd och vin?" De tynar bort likt de slagna på stadens gator, de ger upp andan i sina mödrars famn.


text:
Vad skall jag säga dig, vad skall jag jämföra dig med, du dotter Jerusalem? Vad skall jag likna dig vid för att trösta dig, du jungfru dotter Sion? Din skada är ju stor som ett hav, vem kan hela dig?


text:
Dina profeters syner var falska och dåraktiga. De uppenbarade inte din missgärning för dig för att göra slut på din fångenskap. De budskap de förkunnade för dig var falska och förförande.


text:
Alla som går vägen förbi slår hånfullt ihop händerna åt dig. De visslar och skakar på huvudet åt dottern Jerusalem. "Är detta den stad som man kallade den fulländade skönheten, hela jordens fröjd?"


text:
Alla dina fiender spärrar upp munnen mot dig, de visslar och skär tänder, de säger: "Vi har fördärvat henne. Ja, detta är den dag som vi har väntat på. Nu har vi upplevt och sett den!"


text:
HERREN har gjort vad han hade beslutat, han har uppfyllt sitt ord, det han för länge sedan hade sagt. Han har rivit ner utan att skona, han har låtit fienden glädjas över dig, han har upphöjt dina ovänners horn.


text:
Deras hjärtan ropar till Herren. Du dotter Sions mur, låt dina tårar rinna som en bäck både dag och natt. Ge dig ingen ro, unna inte ditt öga någon vila.


text:
Stig upp, ropa högt i natten, när nattväkterna börjar. Utgjut ditt hjärta som vatten inför Herrens ansikte. Lyft upp dina händer till honom för dina barns liv, ty de tynar bort av hunger i alla gathörn.


text:
Se, HERRE, och besinna vem du har handlat så emot. Skall kvinnor äta sin livsfrukt, barnen som de har burit i sin famn? Skall präster och profeter dödas i Herrens helgedom?


text:
På marken, ute på gatorna, ligger de, unga och gamla. Mina jungfrur och mina unga män har fallit för svärd. Du dödade på din vredes dag, du slaktade utan att skona.


text:
Som till en högtidsdag bådade du upp förskräckelser från alla håll. På HERRENS vredes dag fanns det ingen som undkom eller överlevde. Dem som jag har burit i min famn och uppfostrat har min fiende förgjort.


text:
Hur har inte guldet mist sin glans, det ädlaste guld förvandlats! Heliga ädelstenar ligger utkastade i varje gathörn.


text:
Sions ädlaste söner, som liknade fint guld, hur räknas de inte nu som lerkärl, verk av krukmakarhänder.


text:
Till och med schakalerna räcker spenarna åt sina ungar för att ge dem di, men dottern mitt folk har blivit grym, som strutsen i öknen.


text:
Missgärningen hos dottern mitt folk är större än Sodoms synd. Det omstörtades på ett ögonblick, utan att människohänder rörde vid det.


text:
Hennes furstar var mer glänsande än snö, de var vitare än mjölk, deras hy var rödare än korall, deras utseende var likt safirens.


text:
Nu har deras ansikten blivit mörkare än sot, man känner inte igen dem på gatorna. Deras hud sitter fastklibbad vid benen, den har blivit torr som trä.


text:
Lyckligare var de som dödades med svärd än de som nu dör av hunger, de som tynar bort under plåga av brist på markens frukter.


text:
Med egna händer har ömsinta mödrar kokat sina barn för att ha dem till föda vid dottern mitt folks undergång.


text:
HERREN har givit fritt utlopp åt sin förbittring, han har utgjutit sin brinnande vrede. I Sion har han tänt en eld som förtärt dess grundvalar.


text:
Ingen kung på jorden skulle ha trott det, ingen som bor i världen, att någon ovän eller fiende skulle komma in genom Jerusalems portar.


text:
Det har skett för hennes profeters synder och hennes prästers missgärningar, därför att de där inne utgöt rättfärdigas blod.


text:
Som blinda irrar de omkring på gatorna, fläckade av blod, så att ingen vågar komma nära deras kläder.


text:
"Ur vägen! Oren!" ropar man till dem. "Ur vägen! Ur vägen! Rör dem inte!" De flyr, ja, de irrar omkring. Bland hednafolken säger man: "Här kan de inte längre bo."


text:
HERREN själv har skingrat dem, han vill inte mer ta sig an dem. Mot prästerna visas ingen aktning, mot de äldre inget förbarmande.


text:
Våra ögon sviker oss när vi förgäves söker hjälp. Vi har spanat och spanat efter ett folk som ändå inte kan rädda oss.


text:
Man lurar på våra steg, så att vi inte vågar gå på våra gator. Vårt slut är nära, våra dagar är ute, ja, vårt slut har kommit.


text:
Våra förföljare var snabbare än himlens örnar. På bergen jagade de oss, i öknen låg de på lur för oss.


text:
Vår livsande, HERRENS smorde, blev fångad i deras fallgropar. Om honom sade vi: "I hans skugga skall vi leva bland hednafolken."


text:
Fröjda dig och var glad, du dotter Edom, du som bor i landet Us. Också till dig skall bägaren komma, du skall bli drucken och ligga naken.


text:
Straffet för din missgärning har nått sitt slut, du dotter Sion. Han skall inte mer föra dig bort i fångenskap. Men din missgärning, du dotter Edom, skall han straffa, han skall avslöja dina synder.


text:
Tag oss till dig på nytt, HERRE, så att vi kan vända åter. Förnya våra dagar så att de blir som förr,


text:
I det trettionde året, på femte dagen i fjärde månaden, när jag var bland de bortförda vid floden Kebar, öppnades himlen och jag fick se syner från Gud.


text:
kom HERRENS ord till prästen Hesekiel, Busis son, i kaldeernas land vid floden Kebar, och HERRENS hand kom där över honom.


text:
Jag fick se en stormvind komma norrifrån, ett stort moln med flammande eld, och det omgavs av ett sken. Mitt i skenet syntes något som var likt glänsande metall,


text:
Deras ben var raka och deras fötter liknade fötterna på en kalv, och de glänste som skinande koppar.


text:
Deras vingar slöt sig intill varandra, och när de gick behövde de inte vända sig utan de gick alltid rakt fram.


text:
Deras ansikten liknade människoansikten, och alla fyra hade lejonansikten på högra sidan. På vänstra sidan hade alla fyra tjuransikten, och alla fyra hade örnansikten.


text:
Så var det med deras ansikten. Deras vingar var utbredda upptill. Varje väsen hade två vingar som de rörde vid varandra med och två som täckte deras kroppar.


text:
Till utseendet liknade väsendena eldsglöd som brann likt facklor medan elden rörde sig fram och tillbaka mellan dem. Den gav ett sken ifrån sig och blixtar for ut ur elden.


text:
Det såg ut som om hjulen var gjorda av något som liknade krysolit, och alla fyra var likadana. Ett hjul tycktes vara inuti ett annat hjul,


text:
Hjulringarna var höga och skrämmande, och på alla fyra var hjulringarna fullsatta med ögon runt omkring.


text:
När väsendena gick, gick också hjulen bredvid dem, och när de lyfte sig över jorden, lyfte sig också hjulen.


text:
Dit Anden ville gå, dit gick de, och hjulen lyfte sig tillsammans med dem, för väsendenas ande var i hjulen.


text:
När väsendena gick, gick också hjulen. När de stod stilla, stod också hjulen stilla. När de höjde sig upp från jorden, höjde sig också hjulen, ty väsendenas ande var i hjulen.


text:
Över väsendenas huvuden syntes något som liknade ett himlavalv, likt underbar kristall, utspänt över deras huvuden.


text:
Under valvet var deras vingar utbredda rakt emot varandra. Varje väsen hade två vingar som täckte den ena sidan av kroppen, och två som täckte den andra sidan.


text:
När de gick, lät ljudet av deras vingar i mina öron som bruset av stora vatten, likt den Allsmäktiges röst, ett väldigt dån, likt dånet från en här. När de stod stilla, höll de sina vingar sänkta.


text:
Ovanför valvet över deras huvuden syntes något som liknade en tron gjord av safirsten. På det som liknade en tron satt en gestalt som såg ut som en människa.


text:
Och jag såg något som liknade glänsande malm, omgivet runt omkring av något som liknade eld, från det som tycktes vara hans höfter och ända upp. Och neråt, från det som såg ut att vara hans höfter, såg jag något som såg ut som eld omgiven av ett sken.


text:
Skenet syntes runt omkring som bågen i skyn en regnig dag. Detta var den syn som liknade HERRENS härlighet. När jag såg den föll jag ner på mitt ansikte, och jag hörde rösten av någon som talade.


text:
När han talade till mig, kom Anden in i mig och reste mig upp på mina fötter. Och jag hörde honom tala till mig,


text:
han sade: "Du människobarn, jag sänder dig till Israels barn, till de avfälliga folken som har gjort uppror mot mig. De och deras fäder har syndat mot mig ända till denna dag.


text:
Till barnen med fräck uppsyn och med hårda hjärtan sänder jag dig, och du skall säga till dem: Så säger Herren, HERREN.


text:
Vare sig de lyssnar eller inte - ty de är ett upproriskt släkte - skall de ändå inse att en profet har varit ibland dem.


text:
Och du människobarn, frukta inte för dem och frukta inte för deras ord, fastän du omges av tistlar och törnen och bor bland skorpioner. Frukta inte för deras ord och förfäras inte för dem, ty de är ett upproriskt släkte.


text:
Men du människobarn, hör vad jag talar till dig. Var inte upprorisk som detta upproriska släkte. Öppna din mun och ät vad jag ger dig."


text:
Han bredde ut den framför mig, och den var fullskriven på insidan och utsidan. Och där var klagosånger, suckan och jämmerrop uppskrivna.


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, ät vad du ser framför dig! Ät upp denna rulle och gå och tala till Israels hus."


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, mätta din mage och fyll din buk med den rulle som jag nu ger dig." Jag åt, och den var söt som honung i min mun.


text:
inte till många folk med främmande språk och obegripligt tal som du inte förstår. Om jag sände dig till sådana skulle de lyssna på dig.


text:
Men Israels hus vill inte lyssna på dig, ty de vill inte lyssna på mig. Hela Israels hus har hårda pannor och förhärdade hjärtan.


text:
Jag gör din panna hård som diamant, hårdare än flinta. Frukta inte för dem och bli inte förskräckt, ty de är ett upproriskt släkte."


text:
Och han sade till mig: "Du människobarn, allt vad jag talar till dig skall du ta till ditt hjärta och höra med dina öron.


text:
Gå till dina landsmän i fångenskapen och säg till dem: Så säger Herren, HERREN - vare sig de lyssnar eller inte."


text:
Anden lyfte mig upp, och jag hörde bakom mig ljudet av ett väldigt dån: "Lovad vare HERRENS härlighet i hans boning!"


text:
Jag hörde ljudet av väsendenas vingar som rörde sig mot varandra och dessutom ljudet från hjulen, ett väldigt dån.


text:
Anden lyfte upp mig och tog tag i mig, och jag fördes bort, bedrövad och upprörd i min ande, och HERRENS hand var stark över mig.


text:
Jag kom till dem som förts bort till Tel-Abib, de som bodde vid floden Kebar. Jag slog mig ner där de satt och stannade där bland dem i sju dagar, djupt bedrövad.


text:
"Du människobarn, jag har satt dig till väktare för Israels hus, för att du på mina vägnar skall varna dem, när du hör ett ord från min mun.


text:
När jag säger till den ogudaktige: Du skall dö, och du inte varnar honom och inte säger något för att varna den ogudaktige för hans ogudaktiga väg och så rädda hans liv, då skall den ogudaktige dö i sin missgärning, men hans blod skall jag utkräva av din hand.


text:
Men om du varnar den ogudaktige och han ändå inte vänder om från sin ogudaktighet eller sin ogudaktiga väg, då skall han dö i sin missgärning, men du har räddat din själ.


text:
Och när en rättfärdig man vänder om från sin rättfärdighet och gör det som är orätt, då skall jag lägga en stötesten i hans väg och han skall dö. Om du då inte har varnat honom skall han dö i sin synd. Man skall inte komma ihåg de rättfärdiga gärningar han tidigare har gjort, men jag skall utkräva hans blod av din hand.


text:
Men om du varnar den rättfärdige för att synda och han avhåller sig från synd, då skall han få leva därför att han lät varna sig, och själv har du räddat ditt liv."


text:
HERRENS hand kom över mig där, och han sade till mig: "Stig upp och gå ut på slätten. Där skall jag tala med dig."


text:
Då steg jag upp och gick ut på slätten, och se, där stod HERRENS härlighet, lik den härlighet jag såg vid floden Kebar. Och jag föll ner på mitt ansikte.


text:
Anden kom då in i mig och reste mig upp på mina fötter. HERREN talade med mig och sade: "Gå och stäng in dig i ditt hus.


text:
Och du människobarn, se, man skall lägga bojor på dig och binda dig med dem, så att du inte kan gå ut bland de andra.


text:
Jag skall låta din tunga fastna vid din gom så att du blir stum och inte kan bestraffa dem, ty de är ett upproriskt släkte.


text:
Men när jag talar med dig skall jag öppna din mun, och du skall säga till dem: Så säger Herren, HERREN. Den som vill lyssna han må lyssna, och den som inte vill, han får låta bli, ty de är ett upproriskt folk."


text:
"Du människobarn, tag en lertavla, lägg den framför dig och rita en stad på den, nämligen Jerusalem.


text:
Belägra den och bygg torn mot den. Kasta upp vallar mot den, håll trupper i beredskap runt den och sätt upp murbräckor mot den från alla håll.


text:
Och tag en järnplåt och sätt upp den som en järnmur mellan dig och staden. Vänd sedan ditt ansikte mot den och håll den belägrad och anfall den. Detta skall vara ett tecken för Israels hus.


text:
Och du skall lägga dig på vänstra sidan och lägga Israels folks missgärning på dig. Lika många dagar som du ligger så, skall du bära på deras missgärning.


text:
Jag skall lägga deras missgärningsår på dig. De skall motsvaras av samma antal dagar, trehundranittio dagar. Så skall du bära Israels folks missgärning.


text:
När du har fullgjort dem, skall du för andra gången lägga dig, nu på högra sidan, och bära Juda folks missgärning under fyrtio dagar, en dag för varje år. Jag har tilldelat dig en dag för varje år.


text:
Mot det belägrade Jerusalem skall du vända ditt ansikte och din nakna arm, och du skall profetera mot det.


text:
Och se, jag skall lägga bojor på dig, så att du inte kan vända dig från den ena sidan till den andra, förrän dina belägringsdagar är slut.


text:
Tag vete, korn, bönor, linsärter, hirs och spältvete och lägg detta i samma kärl och baka bröd åt dig av det. Lika många dagar som du ligger på sidan, alltså trehundranittio dagar, skall du äta det.


text:
Den mat du skall äta skall vägas upp, tjugo siklar för varje dag. Du skall äta den på bestämda tider.


text:
HERREN tillade: "På samma sätt skall Israels barn äta sitt orena bröd bland hednafolken, dit jag skall driva bort dem."


text:
Men jag svarade: "O, Herre, HERRE! Se, jag har aldrig blivit orenad. Från min ungdom ända tills nu har jag aldrig ätit något självdött eller ihjälrivet djur, och orent kött har aldrig kommit i min mun.”


text:
Då sade han till mig: "Se, jag ger dig kogödsel i stället för människoavföring, och du skall grädda ditt bröd över den."


text:
Han sade vidare till mig: "Du människobarn, se, jag skall skapa brist på bröd i Jerusalem, och man skall äta bröd efter vikt och med oro, och dricka vatten efter mått och med förfäran.


text:
De skall sakna bröd och vatten och gripas av förskräckelse, den ene efter den andre, och tyna bort i sin missgärning."


text:
"Du människobarn, tag ett skarpt svärd och använd det som rakkniv och raka med det ditt huvud och ditt skägg. Tag sedan en våg och dela upp håret.


text:
En tredjedel skall du bränna upp i eld mitt i staden, när belägringsdagarna är slut. En tredjedel skall du ta och slå med svärdet runt omkring staden, och en tredjedel skall du strö ut för vinden, ty jag skall låta ett svärd dra ut efter dem.


text:
Av dessa strån skall du sedan kasta några i elden och bränna upp dem. Från dem skall en eld gå ut över hela Israels folk.


text:
Så säger Herren, HERREN: Detta är Jerusalem som jag har satt mitt ibland hednafolken med länder runt omkring.


text:
Men staden har i sin ondska satt sig upp mot mina bud mer än folken, och mot mina stadgar mer än länderna runt omkring, ty de har förkastat mina bud och inte följt mina stadgar.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Ni har varit värre än hednafolken runt omkring er och inte levt efter mina lagar och inte följt mina bud, ni har inte ens följt lagarna hos de folk som bor runt omkring er.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Se, jag, jag själv är emot dig. Jag skall utföra min dom mitt ibland er inför ögonen på folken.


text:
För dina vidrigheters skull skall jag göra med dig vad jag aldrig tidigare har gjort och aldrig mer skall göra.


text:
Därför skall föräldrar hos dig äta sina barn, och barn sina föräldrar. Jag skall utföra min dom mot dig, och alla som blir kvar av dig skall jag strö ut för vinden.


text:
Så sant jag lever, säger Herren, HERREN: Därför att du har orenat min helgedom med alla dina vidrigheter och alla dina avgudar, skall jag rensa bort dig. Jag skall inte visa skonsamhet eller medlidande.


text:
En tredjedel av dig skall dö av pest och förgås av hunger. En tredjedel skall falla för svärd runt omkring dig. En tredjedel skall jag strö ut för vinden och låta ett svärd dra ut efter dem.


text:
Min vrede skall bli uttömd, och jag skall stilla min förbittring på dem och så få min hämnd. De skall inse att jag, HERREN, har talat i min nitälskan när jag uttömmer min vrede över dem.


text:
Jag skall låta dig bli en ödemark och en skam bland folken runt omkring dig, inför alla som går förbi.


text:
Du skall bli till skam och hån, till varning och skräck för folken runt omkring dig, när jag håller dom med vrede och förbittring och svåra straff. Jag, HERREN, har talat.


text:
När jag sänder hungerns onda pilar, fördärvets pilar, då sänder jag dem för att fördärva er. Jag skall låta er hunger bli allt värre och förstöra livsuppehället för er.


text:
Och jag skall sända över er hungersnöd och vilda djur, som skall döda era barn. Pest och blodsutgjutelse skall drabba dig, och svärd skall jag låta komma över dig. Jag, HERREN, har talat."


text:
och säg: Ni Israels berg, hör Herrens, HERRENS ord: Så säger Herren, HERREN till bergen och höjderna, till bäckarna och dalarna: Se, jag, jag själv skall låta svärdet komma över er och förstöra era offerhöjder.


text:
Era altaren skall förstöras och era solstoder smulas sönder, och jag skall låta era slagna falla inför era avgudar.


text:
Jag skall låta de döda kropparna av Israels barn ligga inför deras avgudar, och jag skall strö ut era ben runt omkring era altaren.


text:
Var ni än bor skall städerna bli öde och offerhöjderna ödelagda. Era altaren skall stå öde och förstörda och era avgudar slås sönder och få ett slut. Era solstoder skall bli nerhuggna och era verk utplånade.


text:
Men jag skall låta några leva kvar. När ni blir kringspridda i länderna, skall somliga av er räddas undan svärdet ute bland folken.


text:
De av er som räddas skall tänka på mig bland hednafolken där de är i fångenskap, när jag har krossat deras trolösa hjärtan som vikit av ifrån mig och deras ögon som trolöst skådade efter sina avgudar. De skall avsky sig själva för det onda de har gjort med alla sina vidrigheter.


text:
Och de skall inse att jag är HERREN. Det är inte ett tomt ord att jag skall låta denna olycka komma över dem.


text:
Så säger Herren, HERREN: Slå ihop dina händer och stampa med fötterna och ropa ve över alla usla vidrigheter bland Israels folk. Genom svärd, hunger och pest skall de falla.


text:
Den som är långt borta skall dö av pest, och den som är nära skall falla för svärd, och den som blir kvar och blir bevarad skall dö av hunger. Så skall jag ösa ut min vrede över dem.


text:
Ni skall inse att jag är HERREN, när deras slagna män ligger där mitt ibland sina avgudar, runt omkring sina altaren, på alla höga kullar, på alla bergstoppar, under alla gröna träd och under alla lummiga terebinter, överallt där de har låtit en ljuvlig doft stiga upp till alla sina avgudar.


text:
Jag skall räcka ut min hand mot dem och göra landet, var de än bor, mer öde och tomt än öknen vid Dibla. De skall då inse att jag är HERREN."


text:
"Du människobarn, så säger Herren, HERREN till Israels land: Slutet kommer! Ja, slutet kommer över landets fyra hörn.


text:
Nu kommer slutet över dig, ty jag skall sända min vrede mot dig och döma dig efter dina gärningar och låta alla dina vidrigheter drabba dig.


text:
Jag skall inte skona dig och inte ha något förbarmande. Jag skall låta dina gärningar drabba dig och dina vidrigheter vara mitt ibland dig. Och ni skall inse att jag är HERREN.


text:
Nu är det din tur att dömas, du som bor här i landet. Din stund kommer, förvirringens dag är nära, då inget skörderop mer skall höras på bergen.


text:
Jag skall snart utgjuta min förbittring över dig och ösa ut min vrede över dig och döma dig efter dina gärningar och låta alla dina vidrigheter komma över dig.


text:
Jag skall inte skona dig och inte ha något förbarmande. Jag skall ge dig efter dina gärningar och de avskyvärda ting som finns hos dig. Och ni skall inse att det är jag, HERREN, som slår.


text:
Våldet har växt till ett ondskans ris. Det blir inget kvar av dem, ingen från deras hop, inget av deras rikedom, deras härlighet försvinner.


text:
Stunden kommer, dagen närmar sig. Köparen skall inte glädja sig och säljaren inte sörja, ty brinnande vrede drabbar hela deras hop.


text:
Säljaren får inte vända tillbaka till det han har sålt, även om de skulle förbli bland de levande. Ty profetian om hela deras hop skall inte tas tillbaka, och ingen som lever i synd kommer att rädda sitt liv.


text:
Man blåser i hornet och gör sig redo, men ingen drar ut till strid. Ty min brinnande vrede drabbar hela hopen.


text:
Ute härjar svärdet och inne pest och hungersnöd. Den som är ute på marken dör genom svärdet, den som är i staden dukar under av hungersnöd och pest.


text:
Men de som undkommer skall fly till bergen och vara som bergklyftornas duvor, som alla jämrar sig, var och en för sin missgärnings skull.


text:
Människorna skall klä sig i säcktyg, och förfäran skall drabba dem. I allas ansikten skall skam synas, och alla huvuden skall rakas.


text:
De skall kasta ut sitt silver på gatorna och betrakta sitt guld som orent. Silvret och guldet skall inte kunna rädda dem på HERRENS vredes dag. De skall inte kunna mätta sig med det eller fylla sin buk med det, ty det har för dem varit en orsak till synd.


text:
Dess vackra glans använde de till högfärd, och de gjorde sina avskyvärda bilder och avgudar av det. Därför skall jag göra det till orenhet för dem.


text:
Jag skall ge det som byte i främlingars hand och som rov åt de ogudaktiga på jorden, för att de skall vanhelga det.


text:
Jag skall vända mitt ansikte från dem, så att man får vanhelga min dyrbara boning. Våldsmän skall dra in där och vanhelga den.


text:
Jag skall låta de ogudaktigaste hednafolk komma och ta över deras hus. Så skall jag göra slut på de fräckas övermod, och deras helgedomar skall bli vanhelgade.


text:
Den ena olyckan skall komma efter den andra, det ena sorgebudet skall följa det andra. Man skall tigga profeterna om syner, prästerna skall komma till korta med sin undervisning och de äldste med sina råd.


text:
Kungen skall sörja, furstarna skall klä sig i förskräckelse och folket i landet skall stå med darrande händer. Jag skall ge dem efter deras gärningar och döma dem efter deras egna domar. De skall då inse att jag är HERREN."


text:
När jag i det sjätte året, på femte dagen i sjätte månaden, satt i mitt hus och de äldste i Juda satt hos mig, kom Herrens, HERRENS hand över mig.


text:
Och jag såg där en gestalt som till utseendet liknade en eld. Från det som såg ut att vara hans höfter och neråt var eld. Men från hans höfter och uppåt syntes något som liknade strålande ljus och var som glänsande metall.


text:
Han räckte ut något som liknade en hand och tog tag i en lock av mitt hår, och Anden lyfte mig upp mellan himmel och jord. I syner från Gud förde han mig till Jerusalem, till den inre förgårdens port som vetter åt norr, där avgudabilden som uppväckt Guds vrede hade sin plats.


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, lyft nu upp dina ögon mot norr." När jag lyfte mina ögon mot norr, fick jag vid själva ingången norr om altarporten se den avgudabild som hade väckt Guds vrede.


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, ser du vad de gör? Det är mycket vidriga ting som Israels hus här bedriver så att jag måste lämna min helgedom. Men du skall få se mer och än värre vidrigheter."


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, bryt igenom väggen." Då bröt jag igenom den och fick nu se en dörr.


text:
När jag kom in, fick jag se alla slags bilder av vidriga kräldjur och fyrfotadjur liksom Israels folks alla avgudar inristade runt omkring på väggarna.


text:
Framför dem stod sjuttio av de äldste i Israel, och Jaasanja, Safans son, stod mitt ibland dem. Var och en av dem hade sitt rökelsekar i handen, och ljuvlig doft steg upp från rökelsemolnet.


text:
Han sade till mig: "Du människobarn, ser du vad de äldste i Israels hus sysslar med i mörkret, var och en i sin avgudakammare? De säger: HERREN ser oss inte, HERREN har övergett landet."


text:
Och han förde mig fram mot ingången till norra porten på HERRENS hus, och se, kvinnor satt där och begrät Tammus.


text:
Han sade till mig: "Ser du detta, du människobarn? Men du skall få se ännu vidrigare avgudadyrkan än detta."


text:
Så förde han mig till den inre förgården till HERRENS hus. Och där, vid ingången till HERRENS tempel, mellan förhuset och altaret, stod omkring tjugofem män. De vände ryggen åt HERRENS tempel och ansiktet åt öster och tillbad solen i öster.


text:
Han sade till mig: "Ser du detta, du människobarn? Är det inte nog för Juda hus att bedriva de vidrigheter de har bedrivit här, eftersom de också har fyllt landet med våld och ännu mer väckt min vrede? Se hur de sätter kvisten för näsan!


text:
Därför skall jag också handla i vrede. Jag skall inte skona dem och inte ha något förbarmande. Även om de ropar högt i öronen på mig, skall jag ändå inte lyssna till dem."


text:
Jag hörde honom ropa med hög röst: "Kom hit, ni som skall straffa staden, var och en med sitt förstörelsevapen i handen."


text:
Då kom sex män från övre porten, den som vetter mot norr, och var och en hade sin stridshammare i handen. Bland dem fanns en man som var klädd i linnekläder och hade ett skrivdon vid sin höft. De kom och ställde sig vid sidan av kopparaltaret.


text:
Härligheten från Israels Gud hade lyft sig från keruben som den vilade på och flyttat sig till tempelhusets tröskel och ropade nu till mannen som var klädd i linnekläderna och som hade skrivdonet vid sin höft.


text:
HERREN sade till honom: "Gå mitt igenom Jerusalems stad och sätt ett tecken på pannan på de män som suckar och jämrar sig över alla de vidrigheter som bedrivs därinne."


text:
Till de andra hörde jag honom säga: "Följ honom in i staden och slå folket. Visa ingen skonsamhet och ha inget förbarmande!


text:
Döda åldringar, unga män, unga kvinnor, späda barn och vuxna kvinnor. Ni skall döda för att förgöra, men inte röra någon som har tecknet på sig. Börja vid min helgedom." Då började de med de äldste som stod framför tempelhuset.


text:
Han sade till dem: "Orena tempelbyggnaden och fyll förgårdarna med slagna. Drag ut!" Och de drog ut och slog folket i staden.


text:
När de slog folket blev jag ensam kvar och jag föll då ner på mitt ansikte och ropade: "O, Herre, HERRE, vill du förgöra allt som är kvar av Israel, när du utgjuter din vrede över Jerusalem?"


text:
Han sade till mig: "Den missgärning som folket i Israel och Juda har begått är mycket, mycket stor. Landet är fullt av blodskulder och staden är full av lagöverträdelse. Ty de säger: HERREN har övergett landet, HERREN ser det inte.


text:
Därför skall inte heller jag visa något medlidande eller förbarmande, utan jag skall låta deras gärningar komma över deras egna huvuden."


text:
Mannen som var klädd i linnekläderna och hade skrivdonet vid sin höft kom nu tillbaka och meddelade: "Jag har gjort som du befallde mig."


text:
Jag fick se att på fästet över kerubernas huvuden fanns något som såg ut att vara av safirsten och till formen liknade en tron. Den syntes över keruberna.


text:
HERREN sade till mannen som var klädd i linnekläderna: "Gå in mellan hjulen, in under keruben och fyll dina händer med eldsglöd från platsen mellan keruberna och strö ut dem över staden." Och jag såg honom gå.


text:
Men HERRENS härlighet höjde sig från keruben och flyttade sig till husets tröskel. Huset uppfylldes av molnet och förgården av glansen från HERRENS härlighet.


text:
Dånet av kerubernas vingar hördes ända till den yttre förgården. Det var som Gud den Allsmäktiges röst då han talar.


text:
När han befallde mannen som var klädd i linnekläderna att hämta eld från platsen mellan hjulen, inne mellan keruberna, gick han in och ställde sig bredvid ett av hjulen.


text:
Då räckte en av keruberna ut sin hand mellan de andra keruberna till elden, som brann mellan dem, och tog av elden och lade i händerna på honom som var klädd i linnekläderna, och han tog elden och gick ut.


text:
Jag fick då se fyra hjul stå invid dem, ett hjul vid var kerub. Hjulen liknade gnistrande krysolitsten.


text:
När keruberna skulle gå, kunde de gå åt alla fyra sidorna. De behövde inte vända sig när de gick, för åt det håll huvudet vände sig, gick de andra efter, utan att de behövde vända sig när de gick.


text:
Hela deras kropp, deras rygg, deras händer och vingar, ja, till och med deras fyra hjul, var fulla med ögon runt omkring.


text:
Var och en av keruberna hade fyra ansikten. Det första ansiktet var en kerubs ansikte, det andra en människas, det tredje ett lejons och det fjärde en örns ansikte.


text:
När keruberna gick, gick också hjulen bredvid dem, och när keruberna lyfte sina vingar för att höja sig över jorden, skilde sig inte hjulen ifrån dem.


text:
När de stod stilla, stod också hjulen stilla, och när de höjde sig, höjde sig också hjulen, för väsendenas ande var i hjulen.


text:
Då såg jag hur keruberna lyfte sina vingar och höjde sig över jorden, och när de begav sig i väg var hjulen med dem. De stannade vid ingången till östra porten av HERRENS hus, och härligheten från Israels Gud vilade över dem.


text:
Det var samma väsen som jag hade sett under Israels Gud vid floden Kebar, och jag förstod att det var keruber.


text:
Var och en hade fyra ansikten och fyra vingar, och under deras vingar var något som liknade människohänder.


text:
Deras ansikten var likadana som de ansikten jag hade sett vid floden Kebar. Så såg de ut och sådana var de. De gick alla rakt fram.


text:
Sedan lyfte Anden upp mig och förde mig till östra porten av HERRENS hus, den som ligger mot öster. Och se, vid ingången till porten befann sig tjugofem män. Bland dem såg jag Jaasanja, Assurs son, och Pelatja, Benajas son, ledare bland folket.


text:
Då sade han till mig: "Du människobarn, det är dessa män som tänker ut ont och ger onda råd här i staden.


text:
Då föll HERRENS Ande över mig, och han sade till mig: "Säg: Så säger HERREN: Detta är vad ni tänker, ni av Israels hus, det som stiger upp i ert sinne känner jag till.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Kropparna av dem som ni har slagit i staden, de är köttet, och staden är grytan. Men er skall jag föra bort därifrån.


text:
Ni skall falla för svärdet. Vid Israels gräns skall jag döma er. Och ni skall inse att jag är HERREN.


text:
Staden skall inte vara en gryta för er, och ni skall inte vara köttet i den. Jag skall döma er vid Israels gräns.


text:
Och ni skall inse att jag är HERREN och att ni inte har följt mina stadgar och inte gjort efter mina bud utan levt efter lagarna hos de hednafolk som bor runt omkring er."


text:
Medan jag profeterade på detta sätt, dog Pelatja, Benajas son. Då föll jag ner på mitt ansikte och ropade med hög röst: "O, Herre, HERRE, vill du helt och hållet göra slut på återstoden av Israel?"


text:
Du människobarn, det är till dina bröder, ja, dina egna bröder, dina nära släktingar och till hela Israels hus som Jerusalems invånare säger: Håll er borta från HERREN. Det är vi som fått landet till egendom.


text:
Därför skall du säga: Så säger Herren, HERREN: Fastän jag förde dem långt bort bland hednafolken och spred ut dem i främmande länder, blev jag en tid en helgedom för dem i de länder dit de hade kommit.


text:
Därför skall du säga: Så säger Herren, HERREN: Jag skall samla er från folken och föra er tillbaka från de länder dit ni har blivit kringspridda, och jag skall ge er Israels land.


text:
När de har kommit dit, skall de skaffa bort alla avskyvärda avgudar och alla vidrigheter som finns där.


text:
Jag skall ge dem ett och samma hjärta, och en ny ande skall jag lägga i deras bröst. Jag skall ta bort stenhjärtat ur deras kropp och ge dem ett hjärta av kött,


text:
för att de skall vandra efter mina stadgar och hålla mina bud och följa dem. De skall vara mitt folk, och jag skall vara deras Gud.


text:
Men då det gäller dem som vandrar efter sina hjärtans vidrigheter och följer sina vämjeliga avgudar, skall jag låta det de gjort komma över deras huvuden, säger Herren, HERREN."


text:
Då lyfte keruberna sina vingar och hjulen följde dem, och härligheten från Israels Gud var över dem.


text:
Men Anden lyfte mig upp och i en syn från Guds Ande förde han mig till de bortförda i Kaldeen. Sedan försvann den syn jag hade fått se.


text:
"Du människobarn, du bor mitt ibland ett upproriskt folk. De har ögon att se med, men ser inte. De har öron att höra med, men hör inte, eftersom de är ett upproriskt folk.


text:
Du människobarn, gör dig i ordning för att gå i landsflykt. Gå i landsflykt inför deras ögon på ljusa dagen, vandra bort från din plats till en annan ort inför dem. Kanske skall de då inse att de är ett upproriskt folk.


text:
För ut ditt bohag på ljusa dagen inför deras ögon, som om du skulle gå i landsflykt. Ge dig i väg på kvällen så att de ser dig, så som landsflyktiga gör.


text:
Lyft sedan upp det på axeln inför deras ögon och för bort det när det har blivit mörkt. Täck över ditt ansikte, så att du inte ser landet, ty jag gör dig till ett tecken för Israels hus."


text:
Jag gjorde som jag hade blivit tillsagd. På ljusa dagen förde jag ut mitt bohag, som om jag skulle gå i landsflykt. På kvällen gjorde jag med handen en öppning i väggen, och när det hade blivit mörkt förde jag ut mina saker genom den och bar dem på axeln inför deras ögon.


text:
Svara dem då: Så säger Herren, HERREN: Detta budskap gäller fursten i Jerusalem och alla dem av Israels hus som är i staden.


text:
Säg: Jag är ett tecken för er. Såsom jag har gjort, så skall det gå dem. De skall vandra bort i landsflykt och fångenskap.


text:
Fursten som de har ibland sig skall lyfta upp sin börda på axeln och dra ut i mörkret. Man skall göra en öppning i väggen och ta sig ut genom den. Fursten skall täcka över sitt ansikte, så att han inte ser landet.


text:
Jag skall breda ut mitt nät över honom, och han skall bli fångad i min snara. Jag skall föra honom till Babel i kaldeernas land, som han dock inte skall se, och där skall han dö.


text:
Alla som är omkring honom för att hjälpa honom och alla hans trupper skall jag skingra för vinden, och jag skall låta svärdet dra ut efter dem.


text:
De skall inse att jag är HERREN, när jag skingrar dem bland folken och sprider ut dem i främmande länder.


text:
Men några få av dem skall jag låta bli kvar efter svärd, hungersnöd och pest, för att de skall kunna berätta om alla de avskyvärda ting de bedrivit för de folk som de kommer till. De skall då inse att jag är HERREN."


text:
Säg till folket i landet: Så säger Herren, HERREN om Jerusalems invånare i Israels land: De skall äta sitt bröd med oro och dricka sitt vatten med förfäran. Landet skall bli plundrat på allt som finns där på grund av våldet från alla som bor där.


text:
De städer som är bebodda skall läggas öde och landet skall bli en ödemark. Ni skall då inse att jag är HERREN."


text:
"Du människobarn, vad är det för ett ordspråk ni har i Israels land som lyder: Tiden går och det blir ingenting av alla profetsynerna?


text:
Säg därför till dem: Så säger Herren, HERREN: Jag skall göra slut på det ordspråket, så att man inte mer skall använda det i Israel. Tala i stället så till dem: Tiden är nära då alla profetsynerna skall fullbordas.


text:
Ty jag, HERREN, skall tala. Det ord jag talar skall ske, utan dröjsmål. Ja, du upproriska folk, i era dagar skall jag tala ett ord och låta det bli verklighet, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, se, Israels hus säger: Den syn han skådar gäller dagar långt borta. Han profeterar om avlägsna tider.


text:
Säg därför till dem: Så säger Herren, HERREN: Ingenting av det jag har talat skall längre fördröjas. Vad jag har sagt skall ske, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, profetera mot Israels profeter som profeterar. Säg till dem som profeterar efter sitt eget hjärta: Hör HERRENS ord!


text:
Så säger Herren, HERREN: Ve över de dåraktiga profeter som följer sin egen ande utan att ha skådat någonting!


text:
Ni har inte trätt fram i rämnorna och byggt upp muren omkring Israels hus, så att det kan bestå i striden på HERRENS dag.


text:
De har skådat lögn och falska spådomar. De säger: "Så säger HERREN". Men HERREN har inte sänt dem, och ändå hoppas de att deras ord skall gå i uppfyllelse.


text:
Var det inte falska syner ni skådade och lögnaktiga spådomar ni uttalade när ni sade: "Så säger HERREN", fastän jag inte hade talat något sådant?


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Eftersom ni talar falskhet och skådar lögn, är jag emot er, säger Herren, HERREN.


text:
Min hand skall drabba profeterna, som skådar falskhet och spår lögn. De skall inte få plats i mitt folks församling och inte tas upp i förteckningen över Israels hus och till Israels land skall de inte komma. Ni skall då inse att jag är Herren, HERREN.


text:
Just därför att de leder mitt folk vilse när de säger: "Allt står väl till", trots att allt inte står väl till, och eftersom de, när någon bygger en mur, bestryker den med vit kalk,


text:
därför skall du säga till dessa vitkalkare att muren skall falla. Ett slagregn skall komma, och ni hagelstenar, ni skall falla, ja, en stormvind skall bryta lös!


text:
Och se, när muren har fallit, skall man då inte säga till er: Var är nu vitkalkningen som ni strök på?


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Jag skall i min vrede låta en stormvind bryta lös, och i min förbittring låta ett slagregn komma, och i min vrede hagelstenar, så att muren förstörs.


text:
Jag skall riva ner muren som ni vitkalkade och jämna den med marken, så att grunden ligger bar. När den faller, skall ni gå under därinne. Och ni skall inse att jag är HERREN.


text:
Jag skall tömma ut min vrede över muren och på dem som har vitkalkat den, och så skall jag säga till er: Muren finns inte mer och inte heller de som vitkalkat den,


text:
de profeter i Israel som profeterade om Jerusalem och skådade syner att allt stod väl till, fast allt inte stod väl till, säger Herren, HERREN.


text:
Och du, människobarn, vänd ditt ansikte mot ditt folks döttrar, som profeterar ur sina egna hjärtan. Profetera mot dem och säg:


text:
Så säger Herren, HERREN: Ve de kvinnor som syr bindlar till alla handleder och gör slöjor till alla huvuden för att snärja människor! Ni vill snärja mitt folk men behålla er själva vid liv!


text:
För några nävar korn och några bitar bröd vanärar ni mig bland mitt folk, genom att ni dödar människor som inte skall dö, och låter människor leva som inte skall leva. Ni ljuger för mitt folk, som gärna lyssnar på lögn.


text:
Därför säger Herren, HERREN så: Se, jag är emot era bindlar, som ni snärjer människor med som om de vore fåglar, och jag skall slita dem från era armar. Jag skall släppa de människor som ni har fångat som fåglar.


text:
Jag skall slita sönder era slöjor och befria mitt folk ur er hand, och de skall inte mer vara ett byte för er. Ni skall då inse att jag är HERREN.


text:
Genom era lögner har ni gjort den rättfärdige modlös, honom som jag inte vill bedröva, men ni har styrkt den ogudaktige så att han inte vänder om från sin onda väg och räddar sitt liv.


text:
Därför skall ni inte mer skåda falska syner och bedriva spådom, utan jag skall befria mitt folk ur er hand. Och ni skall inse att jag är HERREN."


text:
"Du människobarn, dessa män har låtit sina eländiga avgudar få insteg i sina hjärtan och har ställt upp framför sig sådant som förleder dem till synd. Skulle jag verkligen låta sådana fråga mig till råds?


text:
Säg därför till dem: Så säger Herren, HERREN: Var och en av Israels hus som släpper in eländiga avgudar i sitt hjärta och ställer upp framför sig det som förleder honom till synd och sedan kommer till profeten, honom skall jag, HERREN, ge svar efter vad han förtjänar för sina många avgudars skull.


text:
Så skall jag gripa Israels folk i hjärtat, därför att de alla har vikit bort från mig genom sina avgudar.


text:
Säg därför till Israels hus: Så säger Herren, HERREN: Vänd om och vänd er bort från era avgudar, vänd er bort från alla era vidrigheter!


text:
Ty om någon av Israels hus eller av främlingarna som bor i Israel viker bort från mig och ger rum för avgudar i hjärtat och ställer upp framför sig det som förleder till synd, och sedan kommer till profeten för att fråga mig, honom skall jag, HERREN, själv svara.


text:
Jag skall vända mitt ansikte mot den mannen och göra honom till ett tecken och till ett ordspråk och utrota honom ur mitt folk. Och ni skall inse att jag är HERREN.


text:
Om profeten är förledd och ger svar, så har jag, HERREN, låtit den profeten bli förledd. Jag skall räcka ut min hand mot honom och utrota honom ur mitt folk Israel.


text:
detta för att Israels hus inte mer skall föras vilse och inte mer orena sig med alla sina överträdelser. De skall vara mitt folk, och jag skall vara deras Gud, säger Herren, HERREN."


text:
"Du människobarn, om ett land syndade mot mig genom att handla trolöst, då skulle jag räcka ut min hand mot det och skapa brist på bröd och sända hungersnöd över det och där utrota både människor och djur.


text:
Om då dessa tre män fanns i landet: Noa, Daniel och Job, så skulle de genom sin rättfärdighet rädda endast sina egna liv, säger Herren, HERREN.


